Справа № 1506/1811/2012
Суддя: Груца Є. Є.
Дата ухвалення: 2012-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Біляївський районний
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Біляївського районного суду
Одеської області.
В складі: головуючого судді Груца Є.Є.
При секретарі: Ткаченко В.М.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка адміністративний позов: ОСОБА_1 представника позивача Підопригора Є.М. до військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною, та стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок суд
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з цим позовом і просить суд визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно невиплати грошової компенсації замість продовольчого пайка за період з 11 березня 2000р. по 15 вересня 2011р
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію замість продовольчого пайка за період з 11 березня 2000р. по 15 вересня 2011р.
Відповідач позов не визнає.
Заслухавши пояснення сторін, суд встановив, що позивач звернувся до суду з цим позовом з тих підстав, як він пояснив, що перебував на військовій службі та знаходився на продовольчому та фінансовому забезпеченні в військової частині НОМЕР_1 . Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних сил України по особовому складу від 15 вересня 2011р. №629 позивач був звільнений у запас.
Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», позивачу, як військовослужбовцю, державою було передбачено і гарантовано право на одержання за рахунок держави продовольчих пайків або за його бажанням грошової компенсації замість них. З метою раціонального забезпечення продовольством військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, Кабінетом Міністрів України від 12 березня 1996 року №316 були встановлені та затверджені норми забезпечення продовольчими пайками. До 10.03.2000 року, позивачі забезпечувались продовольчими пайками за нормою №7 вищезазначеної постанови, яка передбачала пайок із дев`яти найменованій продуктів для видачі на руки на одну людину на добу.
У порушення вимог статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», яка забороняє обмежувати військовослужбовців у правах, визначених законодавством України, дія ч. 2 ст. 9 Закону, в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них була призупинена Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів`від 17.02.2000 року.
У зв`язку з обмеженням Законом від 17.02.2000року №1459, позивач продовжуючи виконувати сумлінно свої службові обов`язки за займаною посадою,після 11.03.2000р. не отримував продовольчого пайка або грошової компенсації замість нього,гарантованих ч.1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»; ст.16 Закону України «Про Збройні Сили України`у редакції від 05.10.2000р., а також ст.17 Конституції України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`позивачу, як військовослужбовцю державою було передбачено і гарантовано право на одержання за рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них. Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`у редакції із змінами, які набрали чинності з 01.01.2007р. ст. 9-1 передбачено продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, яке також гарантовано ч.1 ст. вищезазначеного Закону.
Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів`від 17.02.2000р., дія ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них, була призупинена, що не відповідає вимогам ст. 2, ч.1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». У ст. 16 Закону України «Про збройні Сили України», вказано, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України, держава гарантує військовослужбовцям за рахунок держави, матеріальне, продовольче, та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі і які не зупинялись Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів`від 17.02.2000р. Вказаний Закон не відповідає вимогам ст. 64 Конституції України, яка забороняє обмежувати конституційні права людини і громадянина, крім випадків, передбачених Конституціє України, тільки у мовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі; обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. А право на соціальний захист громадян України, які перебувають у Збройних Силах України та в інших військових формувань, забезпечується державою, і право це гарантовано ст.17 Конституції України. Відповідно до ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Постанова №316 від 12.03.1996 р. «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових формувань`якою були встановлені норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 29.03. 2002 року «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань», якою затверджено нові норми харчування військовослужбовців, які також не зупинялись Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів`від 17.02.2000 року і які були затверджені не дивлячись на призупинення дії ч.2. ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
У відповіді до наказу Міністру Оборони України № 402 від 09.12.2002 року «Про затвердження положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час`забезпечення військовослужбовців продовольством здійснюється за нормами харчування військовослужбовців Збройних сил України, затвердженими Постановою КМ України від 29.03.2002 року №426. У Збройних Силах України забезпечення харчуванням військовослужбовців та інших категорій за встановленими нормами здійснюється за рахунок держави. Уточнення вартості норм харчування проводиться головним продовольчим управлінням, виходячи із середніх діючих цін на продукти харчування. Військовослужбовцям норми харчування видаються через відповідні їдальні, або замість установлених норм харчування (основні і додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм, але відповідач таких виплат не робив.
Законодавством України,позивачу було надано право на одержання за рахунок держави продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них. Потім це право, в супереч законодавству та Конституції України - Основного Закону України, було призупинено Законом України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів`від 17.02.2000 року без встановлення строку дії цих обмежень. На сьогодні Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей`у редакції із змінами, які набрали чинності з 01.01.2007 року, ст.9-1 передбачено продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, яке також гарантовано ч.1. ст.9 вищезазначеного Закону.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя`Верховний суд вказав, що оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції України в усіх необхідних випадках застосувати Конституцію як акт прямої дії.
Крім того, зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей (Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсації і гарантій; від 17 березня 2004 року №7-рп/2004по справі про соціальний захист військовослужбовців та працівників правоохоронних органів).
У відповідності з ч.3ст.8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, Міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, передбачену ч. 4 ст.9 КАС України.
Таким чином, із-за протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 ,позивач не отримав грошової компенсації замість продовольчого пайка.
Суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, так як позивач крім позовної заяви та довідки про своє звільнення з військової частини НОМЕР_1 , не надав суду ніяких доказів в підтвердження своїх вимог.
Крім того відповідно до вимог Закону України від 17.02.2000 року № 1459-111 та Закону України від 23.03.2000 року № 1577-111 з 11 березня 2000 року призупинено дію частини другої статті 9 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання генералами, офіцерами, прапорщиками та військовослужбовцями, що проходять службу за контрактом продовольчих пайків та компенсації за не отримане речове майно.
Даний Закон України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів не скасований Конституційним Судом України, неконституційним не визнаний, а тому він діє і по сьогоднішній день.
Разом з тим згідно постанови КМУ №426 від 29.03.2002 року, примітки №1,б право на харчування за рахунок держави мають військовослужбовці офіцерського складу, прапорщики, мічмани і військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, працівники авіації МНС, які постійно працюють на аеродромах, полігонах, технічних і стартових позиціях і безпосередньо обслуговують літальні апарати (літаки, вертольоти, планери, екраноплани, мотодельтаплани тощо) та забезпечують їх польоти....
Таким чином, в Постанові КМУ №426 згідно до примітки №1 не йдеться про грошову компенсацію за продовольче забезпечення. Тому продовольчий пайок, видачу якого призупинено та добова вартість норм харчування різні за своїм поняттям та мають різне правове обґрунтування. Згідно ст.16 Закону України Про Збройні Сили України в редакції від 05.10.2000 року, держава забезпечує соціальний та правовий захист військовослужбовців та осіб звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансового, речового, продовольчого та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються КМУ і враховують характер службової діяльності.
В даному випадку під поняттям умови службової діяльності передбачаються умови в яких знаходяться військовослужбовці льотних, морських, підводних екіпажів та обслуг, які безпосередньо знаходяться на аеродромах, суднах, в лікувально-медичних закладах, та яких держава зобов`язана забезпечувати харчуванням в своїх їдальнях, що передбачено Постановою КМУ №426 (а не видачею пайків чи грошовою компенсацією замість них). Не забезпечення харчуванням через їдальні унеможливлює даним категоріями військовослужбовців повне та якісне виконання своїх службових обов`язків та погіршення обороноздатності держави.
Крім того, в примітці №6 до норми №1 постанови КМУ №426 вказано, що „військовослужбовці офіцерського складу, прапорщики, мічмани та військовослужбовці рядового, сержантського старшинського складу, які проходять службу за контрактом, під час перебування їх у польових умовах та в інших випадках у разі відсутності підприємств громадського харчування можуть забезпечуватися харчуванням через їдальні військових частин за загальновійськовою нормою №1 за плату в сумі, що відповідає розрахунку його вартості.
Крім того, вимогами чинного законодавства України не передбачено видача продовольчих пайків або грошової компенсації замість них на підставі вартості добової норми харчування №1 (загальновійськова).
Таким чином суд вважає, що командування військової частини в даному випадку керувалось Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів , тому доводи, наведені в заяві є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 70, 86, 159, 161-163, КАС України, Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів суд , -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 представника позивача Підопригора Є.М. до військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною, та стягнення грошової компенсації за продовольчий пайок, залишити без задоволення..
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 10 ти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: Груца Є.Є.