Справа № 804/15708/15
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді судді судді Єфанової О.В. Олійник В.М. Захарчук-Борисенко Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_4 до відповідача 1: Міністерство внутрішніх справ України, відповідач 2: Дніпропетровське міське управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та відмови від стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн., просить:
визнати бездіяльність допущену з боку посадових осіб Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області, яка проявилась у невиплаті належних виплат під час звільнення та порушення строків видачі трудової книжки, протиправною та незаконною, та зобов'язати останнього нарахувати позивачу наступні виплати, у розмірі відповідно до чинного законодавства , а саме:
заробітну плату в розмірі еквівалентному 13 робочим дням, починаючи з 20.10.2015 року до 06.11.2015 року ;
грошове забезпечення за невикористані дні щорічної відпустки по 30 діб кожна із яких у 2014 та 2015 рік;
грошове забезпечення на вирішення соціально-побутових питань та грошової допомоги на оздоровлення;
одноразової вихідної допомоги, яка передбачена ст. 44 КЗпП України;
дванадцять посадових окладів, відповідно за спеціального звання «лейтенант міліції»;
середній заробіток за весь час затримки, починаючи із наступного дня звільнення та до моменту ухвалення рішення судом.
В подальшому позивач в судовому засіданні просив виключити Міністерство внутрішніх справ України зі складу учасників справи у зв'язку з тим, що до останнього відсутні будь-які вимоги, та відповідно вказана заява позивача задоволена судом.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06.11.2015 року був звільнений наказом Головного Управління внутрішніх справ в Дніпропетровській області № 485 о/с з посади слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, у зв'язку із скороченням штату, відповідно до п. 64 «г» постанови Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 року «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», у зв'язку з чим 08.11.2015 року позивачем подано до Міністерства внутрішніх справ заяву (скаргу) щодо нарахування встановлених чинним законодавством України виплат, які на час звернення до суду не виплачені.
В наданих до суду запереченнях відповідачем зазначено, що у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» 07.11.2015 року утворено Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в структуру якого входить Дніпропетровський відділ поліції Головного Управління Національної поліції. Для здійснення ліквідації Дніпропетровського МУ ГУМВС України призначено Голову ліквідаційної комісії Дніпропетровського міського управління Головного управління міністерства внутрішніх справ України. Так, з 06.11.2015 року Дніпропетровське міське управління ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває в стані припинення.
Крім того, посилання позивача в частині грошового забезпечення на положення Кодексу законів про працю України безпідставні, оскільки передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо). Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу ОВС регламентується наказом МВС України № 499 від 31.12.2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», відповідно до якого ОСОБА_4 перераховано на пластикову ПАТ «Приватбанк» компенсацію за невикористану відпустку - 1814,43 грн., разову премію - 1002,15 грн. та премію за жовтень 2015 рік - 197,94 грн. Таким чином, відповідач просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.
Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін відповідно до положень ст.128 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.08.2010 року ОСОБА_4 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України відповідно до наказу ДДУВС № 42о/с від 31.07.2010 року.
Наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області № 485 о/с від 06.11.2015 року лейтенанта міліції ОСОБА_4 слідчого відділу Індустріального районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області звільнено у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за ст. 64 «г» (через скорочення штатів) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, відповідно до пунктів 10 та 11 розділу XI Закону України «Про національну поліцію».
Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Суд зазначає, що правовий та соціальний статус, умови проходження служби працівників міліції, розміри і порядок виплати їм грошового та пенсійного забезпечення регулюється Законом України «Про міліцію» (що діяв на момент звільнення позивача), Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим Постановою КМ України № 114 від 29.07.1991 року та іншими прийнятими на їх виконання підзаконним нормативними актами, яким не передбачено можливості стягнення компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні працівників ОВС.
Суд, звертає увагу на те, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо), а отже гарантії визначені ст. 44 КЗпП України на позивача також не поширюються.
Так, судом встановлено, що відповідачем проведено розрахунок по грошовому забезпеченню по день звільнення в повному обсязі, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача нарахувати заробітну плату починаючи з 20.10.2015 року до 06.11.2015 року не підлягають задоволенню.
Статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Тобто, правом на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з органів внутрішніх справ, у зв'язку із скороченням штатів, наділені лише особи, за наявності вислуги 10 років і більше.
Таким чином, виплата допомоги при звільненні ОСОБА_4 не передбачена, та як на день звільнення (на 06.11.2015 року) вислуга років позивача складала 05 років 02 місяці 28 днів.
Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.
Умови призначення та порядок виплати щомісячної грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.11 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» особам, звільненим із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення із служби виплачується щомісячна грошова допомога у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.
Щомісячна грошова допомога виплачується тим особам, що під час служби мали право на отримання окладу за військовим (спеціальним) званням.
Річний строк для виплати щомісячної грошової допомоги особам, зазначеним у абзаці першому цього пункту, обчислюється з дня звільнення їх із служби. Допомога виплачується з дня, що настає за датою, по яку особі нараховано грошове забезпечення при звільненні.
Про прийняття (призов) на службу або поновлення на службі (посаді), реєстрацію в державній службі зайнятості, призначення пенсії особа, якій виплачувалася щомісячна грошова допомога, зобов'язана у тижневий строк повідомити органу, який здійснює її виплату.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 в Державній службі зайнятості на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує, що підтверджується довідкою Лівобережного районного центра зайнятості м. Дніпропетровська від 03.03.2016 року № 1474.
З огляду на вимоги п. 11 Постанови № 393 відповідачем неправомірно не нараховувалась та не виплачувалась грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням після звільнення позивача з 06.11.2015 року по день прийняття рішення судом, а саме: дату прийняття рішення судом 05.04.2016 року.
При цьому, суд роз'яснює позивачу, що позбавлений права приймати рішення на майбутнє, оскільки в судовому засіданні встановлено лише не нарахування та невиплата щомісячної грошової допомоги у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням за період з 06.11.2015 року по 05.04.2016 року.
Крім того, відповідно до п. 56 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 р. № 114 Особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільненим із органів внутрішніх справ за віком, через хворобу, обмежений стан здоров'я чи скорочення штатів, у році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої визначається відповідно до пункту 51 цього Положення.
Особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, компенсацію за невикористану відпустку можливо отримати лише за невикористану в році звільнення відпустку.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, не використана частина відпустки за 2015 рік складає 25 діб (наказ від 06.11.2015 року №485о/с).
Отже, відповідачем в повному обсязі проведено розрахунок з позивачем за не використану відпустку.
Так, позивачем впродовж 2015 років рапорт про нарахування та виплату йому матеріальної допомоги не подавався, про що не заперечувалось позивачем під час судового засідання, а тому відсутні підстави для її нарахування та виплати.
Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Зобов'язати Дніпропетровське міське управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням передбачену п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» за період з 06.11.2015 року по день прийняття рішення судом, а саме: 05.04.2016 року.
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В. Єфанова В.М. Олійник Н.В. Захарчук-Борисенко