Справа № 821/990/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/990/16
15 год. 20 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Управління соціального захисту населення Цюрупинської РДА Херсонської області (далі - відповідач, Управління), в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Цюрупинської РДА щодо відмови у наданні позивачу статусу члена сім'ї померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_3 та видачі посвідчення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Цюрупинської РДА надати позивачу статус члена сім'ї померлого ветерана війни з моменту звернення, а саме: з 01.02.2016 року та видати посвідчення встановленого зразка.

Суд, розглянувши клопотання позивача, на підставі ст. 55 КАС України допустив у справі процесуальне правонаступництво, замінивши Управління соціального захисту населення Цюрупинської районної державної адміністрації у Херсонській області на правонаступника - Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації у Херсонській області.

Таким чином, відповідачем у даній справі є Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області.

Позов обґрунтований тим, що чоловік позивачки - ОСОБА_3 внаслідок захворювання, одержаного під час виконання службових обов'язків по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи отримав статус інваліда війни І групи, як прирівняний до військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік позивачки помер, у зв'язку з чим 01.02.2016 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача із заявою про надання їй статусу члена сім'ї померлого ветерана війни інваліда 1 групи та видачі відповідного посвідчення, отримавши відмову Управління у наданні такого статусу. Позивач вважає дану відмову незаконною та просить надати їй статус члена сім'ї померлого ветерана війни та видати посвідчення встановленого зразка із дати подання заяви - з 01.02.2016 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи за його відсутності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне. Положення Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" поширюються на подружжя померлих інвалідів війни, учасників бойових дій, партизанів і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя інвалідами, незалежно від часу смерті інваліда. Згідно пакету документів, доданого позивачкою до заяви від 01.02.2016 року, ОСОБА_3 віднесено до інвалідів війни та надано зазначений статус на підставі довідки МСЕК про групу та причину інваліності. Зі змісту вказаної довідки МСЕК слідує, що ОСОБА_3 належав до інвалідів війни з числа осіб, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов'язаного із ліквідацією наслідків Чорнобільської катастрофи, тобто був інвалідом війни внаслідок причин, вказаних у абзаці першому статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", так як не перебував на фронті у період громадянської та Великої вітчизняної війни та не брав участь в бойових діях у мирний час. Оскільки ОСОБА_2 не надано документів, підтверджуючих нагородження її чоловіка орденами і медалями колишнього Союзу РСР та документів, підтверджуючих перебування на фронті у період громадянської та Великої Вітчизняної війни або участі у бойових діях у мирний час, відповідач вважає, що підстави для надання позивачу статусу члена сім'ї померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_3 та видачі посвідчення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 07.02.1976 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4, тобто ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_3.

ОСОБА_3 був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорія І), про що видано безстрокове посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 від 14.04.1995 року.

Як вбачається із свідоцтва про хворобу № 47 р/нс від 26.01.1994 року, виданого військово-лікарською комісією МВС у Херсонській області та експертного висновку № 47 від 26.01.1994 року майор міліції ОСОБА_3 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 05.05.1988 по 01.08.1988 рр. та йому встановлено діагноз: цукровий діабет інсулінозалежний середньої тяжкості, хронічний гепатит на стадії ремісії, хронічний холецистопанкреатит. Висновок - хвороба, пов'язана із виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також судом встанолено, що внаслідок важкої форми цукрового діабета, а також хронічного остеоміеліту нижніх кінцівок, ОСОБА_3 у період з 2007 по 2011 роки проведено операції з амппутації пальців ніг, а у подальшому обох нижніх кінцівок, що підтверджується виписками із епікрізів: № 7834 від 16.10.2007 р., № 3939 від 29.10.2007 р., № 4315 від 26.11.2007 р., № 19092 від 14.10.2008 р., № 27329 від 19.10.2009 р., № 7611 від 30.09.2011 р., № 17206 від 22.09.2011 р., № 9556 від 06.12.2011 р.

Згідно виписки з Акта № 30 огляду МСЕК від 17.01.2012 року № 007035 ОСОБА_3 повторним оглядом встановлено безстроково І групу інвалідності та визначено втрату професійної працездатності 90 % у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

18.01.2012 року ОСОБА_3 видане безтермінове посвідчення № НОМЕР_3 про те, що пред'явник цього посвідчення є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до пенсійного посвідчення від 17.04.2006 року № НОМЕР_5, виданого УМВС у Херсонській області, ОСОБА_3 мав звання підполковника міліції та працював у органах міністерства внутрішніх справ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4.

26.02.2016 року Управління соціального захисту населення Цюрупинської районної державної адміністрації у Херсонській області листом № 2-2/1343/1 відмовило ОСОБА_2 у задоволенні заяви від 01.02.2016 року про надання статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни та видачі посвідчення встановленого зразака з 01.02.2016 року.

06.05.2016 року відповідач повторно відмовив позивачці у наданні такого статусу з підстав, викладених у запереченнях проти позову.

Надаючи оцінку обгрунтованості вимог позивача, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Перелік осіб, яких віднесено до інвалідів війни, визначено статтею 7 Закону № 3551-XII.

Так, за приписами п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Зі змісту вищенаведеної статті вбачається, що для встановлення статусу інваліда війни особа повинна подати документи на підтвердження того, що є інвалідом внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків. Жодних інших обмежень Законом не передбачено.

Таким чином, судом встановлено, що формулювання причини інвалідності ОСОБА_3 у довідці МСЕК від 17.01.2012 року збігається з визначенням інваліда війни, наведеним у пункті 2 частини 2 статті 7 Закону № 3551-XII, оскільки він став інвалідом І групи внаслідок захворювання, одержаного під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Отже, оскільки ОСОБА_3 був інвалідом війни, а тому, в силу положень статті 4 Закону № 3551-XII його віднесено до ветеранів війни.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 10 Закону № 3551-XII дія цього закону розповсюджується на сім'ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов'язків військової служби (службових обов'язків), а також внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

Аналіз положень статей 7 та 10 Закону № 3551-XII дає підстави для висновку, що дія цього Закону розповсюджується також на сім'ї прирівняних до сімей військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій осіб, перелік яких наведеного у статті 7, тобто і на сім'ї інвалідів війни.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім'ї загиблого".

Зважаючи на те, що позивачка була дружиною померлого інваліда війни ОСОБА_3, який мав військове звання підполковника міліції, та помер внаслідок захворювання, отриманого під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вдруге не одружилася, тому, урахуванням положень статті 10 Закону № 3551-XII на неї розповсюджується дія цього Закону, а відтак - ОСОБА_2 має право на отримання пільг, встановлених вищевказаним Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних дій, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління щодо відмови у наданні позивачу статусу члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни та зобов'язання надати вказаний статус та видати посвідчення встановленого зразка.

Разом з тим суд зазначає про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині видачі посвідчення встановленого зразака саме з 01.02.2016 року, а відтак, відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

Судові витрати, пов'язані зі сплатою позивачем судового збору, відповідно до статті 94 КАС України належить стягнути з відповідача пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 367,50 грн.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158, 161-163,167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови у наданні ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) статусу члена сім'ї померлого ветерана війни інваліда 1 групи ОСОБА_3 та видачі посвідчення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області надати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) статус члена сім'ї померлого ветерана війни та видати посвідчення встановленого зразка.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 367 (триста шістдесят сім) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 серпня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 10.3