Справа № 592/6241/16-а
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/6241/16-а
Провадження №2-а/592/224/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Суми Сентіщева Євгенія Сергійовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 20.06.2016 року відповідач виніс відносно нього постанову серії ПС2 №496089 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.. Підставою притягнення до відповідальності стало те, що він нібито керуючи автомобілем Пежо, номерний знак НОМЕР_1 20.06.2016 року о 03 год. 50 хв. в м.Суми на вул.Першотравнева біля відділу поліції здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена». Втім порушення не допускав, оскільки як таксі мав право зупинити автомобіль у зазначеному місці. Також через технічні несправності здійснив аварійну зупинку автомобіля. Окрім того позивач вважає, що відповідач не міг виносити постанову на місці, повинний був скласти протокол. Тому позивач просить скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнав. Про обставини події вказав, що перебував у ту ніч на чергуванні. До відділу поліції доставляли потерпілого для подачі заяви про злочин. Позивач привіз знайому потерпілої. Спочатку він зупинив свій автомобіль на пішохідному переході. За це відносно нього була винесена відповідна постанова та притягнуто до відповідальності. Потім він відразу переїхав на інше місце та здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку «Зупинка заборонена». На автомобілі позивача був ліхтар таксі. Доказів того, що він керує таксі позивач не надав. Посадку пасажирів він не здійснював. Позивач включав аварійну сигналізацію але його транспортний засіб поламаний не був. При складанні постанови позивач вину визнавав. Відповідач визнав, що є помилка у прізвищі позивача. Помилку пояснив тим, що позивач не давав посвідчення водія.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.06.2016 року відповідач виніс постанову серії ПС2 №496089 У постанові зазначено, що позивач керуючи автомобілем Пежо, номерний знак НОМЕР_1 20.06.2016 року о 03 год. 50 хв. в м.Суми на вул.Першотравнева біля відділу поліції здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

У постанові також зазначено, що діями позивача порушено п.п. 33, 3.34 Правил дорожнього руху та вчинено правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. За вчинене відповідач наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

В постанові також було зазначене місце роботи і посада позивача, енергетик ТОВ «ЕКО».

Прізвище позивача в постанові зазначено з помилкою «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1».

Судом також встановлено, що позивач дійсно здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку3.34 «Зупинка заборонена».

Встановлені факти визнаються сторонами та підтверджуються постановою, копія яких додана до справи.

Під час винесення оскаржуваної постанови та розгляду справи судом позивач не надав доказів на підтвердження права надання послуг з перевезення пасажирів в режимі таксі.

З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є публічними та врегульовані ст.ст. 7, 122, 245-246, 251, 252, 268, 273, 276, 280 КпАП України.

Відповідно до положень ст. 1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 222, 246, 251, 252, 268, 273, 276, 280, 284 КпАП України працівник органу Національної поліції зобов'язаний при виявленні правопорушення, на підставі виявлених доказів притягти винну особу до відповідальності шляхом винесення відповідної постанови на місці.

Відповідно до пунктів 3.34 і 33 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20012 року №1306, "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (255 грн.) або 50 штрафних балів.

З встановлених фактів вбачається, що позивач порушив правила і вчинив правопорушення, зупинивши автомобіль у не відведеному для цього місці. З огляду на встановлені факти та положення законів і нормативних актів відповідач мав повноваження і обов'язок за наявності порушень у діях позивача винести постанову та накласти адміністративне стягнення.

Таким чином немає законних підстав для скасування постанови, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 222, ч. 3 ст. 254, ч. 2 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Тому доводи позивача щодо відсутності протоколу є необґрунтованими.

Наявність помилки у прізвищі не спростовує дійсне порушення вчинене позивачем і не є підставою для скасування постанови. Інші доводи позивача також не спростовують наведеного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1712 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає. Втім положення ч. 2 ст. 1712 КАС України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 р. N 3-рп/2015). Тому порядок оскарження постанови слід у резолютивній частині визначити загальний.

Керуючись ст.ст. 11, 70-71, 160-163, 167, 1712 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Постанову суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови складений 23.08.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко