Справа № 404/3755/16-а
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/3755/16-а
Номер провадження 2-а/404/1042/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 на постанову інспектора батальйону патрульної поліції в місті Кіровограді про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до інспектора батальйону патрульної поліції, в якому просить: визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення про застосування щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного проступку по ч. 1 ст. 122 КУпАП. В судовому засіданні позивач висловив переконання, що на момент перевірки він мав хворобливий стан, на нього не розповсюджувався дорожній знак, він був без окулярів, не мав захисника і часу для підготовки, неправильно зазначений пункт ПДР.

Відповідач та його представник наполягають на вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, для підтвердження чого надали до перегляду відеозапис проступку позивача.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини:

Інспектором поліції встановлено та підтверджується двома переглянутими в судовому засіданні файлами відеозапису про те, що: 14 червня 2016 року відповідач відносно позивача склав оскаржувану ним постанову в справі про адміністративне правопорушення, в якій вірно зазначив, що 14 червня 2016 року о 14 год. 20 хвилин по АДРЕСА_1, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу, безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, тобто порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка громадського транспорту», а також п. 8.4 та п. 15.9. «е» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у зв'язку із чим до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 15.1, 15.2 Правил передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Відповідно до п. «е» п.15.9 Правил, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Позивач проігнорував перелічені імперативні вимоги закону та здійснив зупинку керованого ним транспортного засобу безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Згідно змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Не ґрунтуються на законі припущення позивача, про відсутність у заявленого суб'єкта оскарження права на винесення оскаржуваної постанови, через те, що ст. 222 КпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи зокрема про адміністративні правопорушення щодо забезпечення правил безпеки дорожнього руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідач відповідає означеним критеріям, тому інспектор правомірно виніс оскаржувану постанову. Згідно п.п.2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор діяв у спосіб передбачений Законом, так-як законодавець не е забороняє так вчиняти.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З вказаної постанови убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, була вручена копія постанови. Наявність таких обставини підтверджується підписом позивача у постанові та наявним в матеріалах справи відеозаписом, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

Порушник стверджує, що не бачить без окулярів, але останній в суді окуляри не використовував, крім того на відео зафіксовано, як він перебуває за кермом і читає постанову без окулярів, тобто висловлені ним припущення повністю спростовуються відео та його фактичною поведінкою в суді. Також на відеозаписі позивач не скаржиться на здоровя, а наполегливо тривалий час відстоює висловлені ним різні правові позиції, спрямовані на власний захист. Позивач не викликав швидку медичну допомогу, тобто екстреної медичної допомоги не потребував. Постанова містить чітке посилання на п. 15.9. е ПДР, а не на змінений в позові «п.15.9.1 ПДР», тобто висловлені заперечення, є невдалою спробою ввести суд в оману.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого нею адміністративного правопорушення, що підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Факт вчинення правопорушення підтверджується змістом двох файлів відеозапису про тривале перебування автомобіля позивача безпосередньо на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що є порушенням вимог пп.15.9.е ПДР України, при цьому порушник неодноразово визнає вину у вчиненні ним адміністративного проступку. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання протиправними дій інспектора батальйону патрульної поліції в місті Кіровограді Накопюка Ігоря Вячеславовича, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Залишити без зміни постанову від 14 червня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній