Справа № 199/4993/16-а(2-а/199/132/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2016 рокусправа № 199/4993/16-а(2-а/199/132/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Лащенко Р.В.

За участю:

Представник відповідача - ОСОБА_1 ( довіреність від 12.01.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу фізична особи - підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 р.

у справі № 199/4993/16-а(2-а/199/132/16)

за позовом фізична особи - підприємця ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради в особі Департаменту споживчого ринку і сфери послуг, Комунального підприємства " Управління з організації контролю благоустрою об'єктів сфери відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності" Дніпропетровської міської ради

про визнання протиправною та скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року Фізична особа підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради від 06.04.2016 року № 42 в частині «Усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська шляхом припинення функціонування самовільно встановлених тимчасових споруд у місцях загального користування, а саме: АДРЕСА_1 «Чернігівське»; визнати незаконними дії Комунального підприємства «Управління з організації контролю благоустрою об'єктів сфери відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності» Дніпропетровської міської ради щодо передчасного виконання наказу Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради від 06.04.2016 року № 42 в частині «Усунути наслідки порушень Правил благоустрою території міста Дніпропетровська шляхом припинення функціонування самовільно встановлених тимчасових споруд у місцях загального користування, а саме: АДРЕСА_1 «Чернігівське»; зобов'язати Департамент споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради та Комунальне підприємство «Управління з організації контролю благоустрою об'єктів сфери відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності» безоплатно повернути тимчасову споруду (кіоск), яка була демонтована по АДРЕСА_1 на виконання наказу Департаменту споживчого ринку і сфери послуг Дніпропетровської міської ради від 06.04.2016 року № 42, на первинне місце розташування по АДРЕСА_2 та відновити електропостачання у відповідності до Правил користування електричною енергією, затверджених НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року (в редакції Постанови НКРЕ від 17.10.2005 № 910 зі змінами та доповненнями).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання незаконними дій Комунального підприємства, зобов'язання Департаменту споживчого ринку і сфери послуг та Комунального підприємства повернути позивачеві тимчасову споруду (кіоск) та відновити електропостачання.

Не погодившись з ухвалою суду фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права просив суд апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу від 14.07.16 року.

В судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що відповідач по справі - Комунальне підприємство «Управління з організації контролю благоустрою об'єктів сфери відпочинку, споживчого ринку та захисту інтелектуальної власності» Дніпропетровської міської ради, по відношенню до позивача не є суб'єктом владних повноважень, оскільки не здійснює по відношенню до позивача владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Статтею 189 Земельного кодексу України та статтею 20 Закону України «Про охорону земель» визначено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюють сільські, селищні, міські, районні та обласні ради.

При цьому, повноваження щодо здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності статтею 12 зазначеного Закону та підпунктом 1 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» віднесено до делегованих повноважень виконавчих органів відповідних рад.

З урахуванням зазначеного апеляційний суду вважає, що департамент комунальної власності Дніпропетровської міської ради є уповноваженим органом щодо здійснення контролю за використанням та охороною земель м. Дніпропетровська. Такі функції Департамент здійснює не як сторона спору, а як уповноважений орган на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень міських рад, окрім інших, належить здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства.

Як вбачається із позовної заяви, позивач є фізичною особою-підприємцем та здійснює підприємницьку діяльність.

Для здійснення підприємницької діяльності позивач на підставі Рішення Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №428/2 від 22.10.1999 року та на підставі ордеру № 56 розмістив торгівельну точку, що є рухомим майном, прив'язка якої здійснена за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачем Департаментом споживчого ринку і сфери послуг винесено наказ №42, якими зобов'язано усунути тимчасові споруди у зв'язку з порушенням умов благоустрою.

Таким чином, спір, що виник між сторонами стосується позивача як суб'єкта підприємницької діяльності та суб'єктів владних повноважень, які відповідно до наданих їм повноважень, винесли рішення про демонтаж малих архітектурних форм.

Вирішення даних спорів віднесено до адміністративного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, утримання та благоустрій земель запасу міста забезпечує виконавчий орган Дніпропетровської міської ради.

Статтею 18 КАС України визначена предметна підсудність адміністративних справ.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні адміністративним судам.

Згідно з частиною 2 ст. 18 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні справи однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, їх посадова чи службова особа, щодо підтвердження обґрунтованості вжиття суб'єктами владних повноважень заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, тощо.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 18 КАС України спір, що виник між сторонами, належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та відповідно до предметної підсудності підсудний місцевому загальному суду як адміністративному суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.1 ч. 1 ст.199, ст. 200, 204-206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізична особи - підприємця ОСОБА_2- задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2016 року у справі № 199/4993/16-а(2-а/199/132/16) - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 22.08.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва