Справа № 2-а-9869/10
Суддя: Ольшевська Н. В.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-9869/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2010 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого судді Ольшевської Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації неправомірними. Також просить стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації недовиплачені кошти, які передбачені ст. 39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 10569,00 грн. за період з 1.04.2010 року по 1.10.2010 рік. Мотивуючи це тим, що він працює в зоні гарантованого добровільного відселення, є потерпілим від аварії на ЧАЕС.

Позивач вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою КМУ № 836 від 26.07.1996 року, а не в розмірах визначених ЗУ Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи порушує його права.

Сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Переліку населених пунктів, Житомирської і Київської областей, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.1991 року та розпорядженням КМ України № 17 від 12.01.1993 року м. Коростень Житомирської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач працює в м. Коростені, що стверджується трудовою книжкою. Відповідно до посвідчення серії В-П № 558017 виданого 10.04.2009 року є потерпілим 4 категорії від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення, проводиться доплата в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат у зоні гарантованого добровільного відселення.

Проте, позивачем отримуються кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ... , яким встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

В силу ч. 4 ст. 9 КАС України, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, при вирішенні даного спору постанова КМУ від 26.07.1996 року № 836 застосуванню не підлягає, а спір має вирішуватися на підставі відповідних положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та інших законів України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Отже, позивачу повинні були виплачуватись доплати у розмірах передбачених ст.39 ЗУ «Про статус…». Невиконання суб'єктом владних повноважень вимог закону тягне за собою визнання його дій неправомірними. В даному випадку, неправомірними є дії по відношенню до виплат, що мали здійснюватися позивачу за період з 1.04.2010 року по 1.10.2010 рік.

Крім того, суд, вважає, що позивач має право на одержання коштів передбачених ст.. ст.. 37, 39 ЗУ «Про статус…» за період з 1.04.2010 року по 1.10.2010 рік.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли у вказаних періодах, а саме:

-з 1.04.2010 р. - 884 грн.;

-з 1.07.2010 р. 888 грн.;

В звязку з викладеним, розмір недовиплачених позивачу коштів передбачених ст.39 вказаного закону становить виходячи з розрахунку 10569,00 грн.

Відповідно до Закону Про Державний бюджет України на 2010 рік та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом № 147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення... а тому суд, стягує кошти з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 159 163, 167 КАС України, ст.19 Конституції України, ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 коштів передбачених ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в період з 1.04.2010 року по 1.10.2010 рік неправомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 кошти передбачені ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 10569,00 грн., за період з 1.04.2010 року по 1.10.2010 рік.

Сума визначена без урахування обов'язкових платежів і податків.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: