Справа № 185/5405/16-а
Суддя: Палюх Т. Д.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/5405/16-а
Провадження № 2-а/185/420/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 серпня 2016 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного судуДніпропетровської області Палюх Т.Д., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, третя особа - Державна Казначейська служба України про визнанні дій неправомірними, зобов"язання перерахувати пенсію, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Пенсійного Фонду України, третя особа - Державна Казначейська служба України, про визнання дій неправомірними в якому він просить суд визнати неправомірними дії Пенсійного Фонду України, що виразилися у неправильному нарахуванні йому пенсії з одного окладу, зобов"язати Пенсійний Фонд України перерахувати позивачу пенсію з 2000 року із розрахунку подвійного окладу, узявши за основу архивну довідку від 16.11.2015 року, яка видана Міністерством оборони Росії, а також відшкодувати позивачу за рахунок коштів Державної Казначейської служби України спричинену йому невиплатою у повному обсязі пенсії з 2000року моральну шкоду в сумі 1 000 000грн.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що згідно довідки від 18.08.2015 № 2/215, виданої так званим військоматом так званого Міністерства оборони так званої "ДНР", він проходив військову службу в Групі Радянських військ в Німеччіні з 09.10.1982року по 17.07.1986року на посадах секретаря комітету ВЛКСМ, начальника клубу, заступника командира по політичній частині. Згідно архивної довідки, виданої Міноборони Росії від16.11.2015року № 3/24729 за час служби у вказаний період 1982 -1986років він отримував грошове забезпечення як в рублях та копійках, так і в іноземній валюті(німецьких марках ). Однак пенсіонний фонд призначив йому пенсію, виходячи з одного окладу, не врахувавши усі види грошового забезпечення.
В судове засідання позивач не з"явився, просив надіслати йому рішення суду на адресу вказаної ним електронної пошти.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав суду письмове заперечення, в якому просив суд в позові відмовити, посилаючись на на те, що Пенсійний Фонд України є неналежним відповідачем у справі.
Вказав, що відповідно до п. 1, пп. 6 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, який відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів. Відповідно до пп. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Таким чином, призначення (перерахунок) та виплата пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є виключною компетенцією головних управлінь Фонду, а Пенсійний фонд України, як центральний орган виконавчої влади, не наділений повноваженнями щодо безпосереднього призначення, перерахунку та виплати пенсій.
Також вказав, що відповідно до п.2 Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 12.10.2007 №18-6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.2007 № 1241/14508 (далі - Порядок № 18-6), у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.
Відповідач зазначає, що ним(Пенсійним фондом України)не приймалося жодних рішень з питань пенсійного забезпечення позивача, в розумінні приписів п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, які можуть бути оскаржені до суду.
Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян"функції з призначення і виплати пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передані до органів Пенсійного Фонду України з 01.01.2007року. Таким чином, головні управління Фонду здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам, які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 01.07.2007року.
Територіальний орган Пенсійного фонду України здійснює перерахунок та виплату пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону № 2262 на підставі документів, що надані уповноваженими структурними підрозділами, де особа проходила службу.
Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України 07.11.2014 № 1085, місто Донецьк є територією, на якій органи державної влади тичасово не здійснюють свої повноваження. Виходячи з наведеної норми будь-які органи, установи на цій території є самопроголошеними та такими, що утворені поза законодавчим полем держави Україна.
Відповідно, копія довідки від 18.08.2015 № 2/215, яка додана до позовної заяви Позивача, не може бути ані доказом у справі, ані документом, що містить інформацію для передачі її у часі та просторі.
Просив суд застосувати правила ч.2 ст.99, ст.100 КАС України та залишити позов без розгляду у зв"язку з пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду.
Відповідно до правил ч.6 ст.128 ЦПК України суд розглядає справу у письмовому провадженні.

Вивчивши письмові докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до наданої відповідачем копії довідки Управління соціального захисту населення Костянтинівської місткої ради Донецької області від 27.10.2015року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрований, як переміщена особа з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій
області № 9934/08-2 від 08.08.201 6року, отриманої на виконання ухвали суду про витребування доказів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як пенсіонер Міністерства оборони України, старший лейтенант, звільнений в запас, якому призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 01 серпня 2016року виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено до з"ясування місця проживання на території підконтрольній українській владі. Судові рішення щодо предмету спору на даний час в головному управлінні відсутні.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.Тобто, до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд і вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
У контексті зазначених положень КАС України під рішенням суб`єкта владних повноважень розуміються як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.
За встановленими в теорії права підходами до класифікації актів нормативно- правовий акт - виданий суб`єктом владних повноважень документ, який встановлює, змінює чи припиняє дію обов`язкових правил поведінки, обмежених в часі, просторі та за колом осіб, та призначений для неодноразового застосування. Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Обов`язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії, є юридичний характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (суб`єктів), дотримання їх забезпечується правовими механізмами.
Позивач не звертався до відповідача в установленому законом порядку з приводу оскарження будь-якого рішення чи дій посадових осіб територіальних органів Пенсійного Фонду України щодо неправильного нарахування (недоплати) йому пенсії, відповідно він не отримував письмової відмови (рішення) відповідача, яку він міг би оскаржити до суду в розумінні приписів п.1 ч.2 ст 17 КАС України. Тому звернення позивача до суду є передчасним, в позові слід відмовити у зв"язку з відсутністю спору між позивачем і відповідачем, тобто, відсутністю предмету позову.

Оскільки предмету позову відсутній, суд не вирішує питання застосування правил ст. 52 КАС України щодо заміни неналежної сторони, а також правил ст. 99 КАС України щодо строків звернення до суду.

Позовні вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню, оскільки вони є похідними від позовних вимог щодо неправомірності дій відповідача, у задоволенні яких суд відмовляє.

Відмова у позові не позбавляє позивача права шляхом подачі адміністративного позову оскаржити до суду дії, рішення чи бездіяльність відповідного територіального органу ПФУ, яке виплачує йому пенсію, після виконання процедури письмового звернення до суб"єкта владних повноважень та отримання відповіді(рішення).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У позовних вимогах ОСОБА_1 до Пенсійного Фонду України, третя особа - Державна Казначейська служба України про визнання дій неправомірними, зобов"язання перерахувати пенсію, відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.
Суддя Т. Д. Палюх