Справа № 149/2371/14-а
Суддя: Вергелес В. О.
Дата ухвалення: 2014-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/2371/14-а
Провадження №2-а/149/78/14 Номер рядка звіту 3
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08.10.2014 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

за участю секретаря Лисої В.О.,

представника позивача Дихтяр В.О.,

представника відповідача Буликової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг" до виконавчого комітету Хмільницької міської ради про поновлення строку позовної давності та скасування рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника",-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Хмільницької міської ради про визнання поважними причин пропуску строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів та поновлення даного строку, визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника". Позовні вимоги мотивовано тим, вказане рішення виконавчим комітетом прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Відповідачем при прийняті вказаного регуляторного акту порушено вимоги ст.ст. 1, 8, 9, 13, 36 вказаного Закону. Внаслідок прийняття оскаржуваного рішення було порушено право позивача, який серед іншого мав право подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю, було порушено принцип збалансованості при здійсненні регуляторної діяльності виконавчим комітетом Хмільницької міської ради, тобто забезпечення балансу інтересів суб'єктів господарювання, громадян та держави. Про наявність зазначеного нормативного акту дізналися в квітні 2014 року, коли виник спір про забезпечення Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг" водопостачанням та водовідведенням.

Представник позивача Дихтяр В.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, у своїх поясненнях послалася на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача Буликова Н.А. проти позову заперечила, позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити. Свої заперечення обґрунтувала тим, що Правила приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника, затверджені рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 не є регуляторним актом в розумінні Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Також пояснила, що проект вказаного документа прийнятого виконавчим комітетом не оприлюднювався, як не оприлюднювалося рішення виконкому та Правила після їх затвердження рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради 18.11.2010 року. Виконавчим комітетом суду надані всі документи, які стали підставою для розроблення та затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника. Вважає, що позивач пропустив строк для звернення до суду, так як після прийняття вказаного документу, позивач щорічно укладав договори з ДП "Хмільникводоканал", а тому знав про рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника" та міг його оскаржити у визначені законом строки.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Виконавчим комітетом Хмільницької міської ради 18.11.2010 року прийнято рішення № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника", яким затверджено Правила приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника (а.с.10).

Як вбачається з вказаних Правил, вони є обов'язковими для абонентів усіх форм власності, що відводять стічні води у системи каналізації м. Хмільника та регламентують нормативи водовідведення по кількості і якості стічних вод (а.с.13-22).

Статтею 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" визначено, що регуляторний акт це:- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; - прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника" та затверджені цим рішенням Правила приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника, за своєю правовою природою є регуляторним (нормативно-правовим) актом, яким встановлено певні правила, норми та нормативи для невизначеного кола осіб, що відводять стічні води у системи каналізації м. Хмільника з метою прийняття стічних вод у системи каналізації м. Хмільника та забезпечення належного функціонування системи водовідведення в м. Хмільнику, він спрямований на безпосереднє врегулювання господарських відносин та розрахований на неодноразове застосування.

Статтею 6 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" передбачено, що громадяни, суб'єкти господарювання, їх об'єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб'єктів господарювання, мають право: - подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; - у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; - подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов'язаних з регуляторною діяльністю; - бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; - самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; - одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений ст. 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Як встановлено судом, проект оскаржуваного рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника" та затверджені ним Правила, виконавчим комітетом Хмільницької міської ради відповідно до вимог Закону не оприлюднювалися.

Відповідно до ст. 8 Закону, стосовно кожного проекту регуляторного акта до його оприлюднення його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Проте відповідачем у справі не надано доказів того, що ним при розроблені проекту Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника та до його оприлюднення готувався аналіз регуляторного впливу, що свідчить про відсутність такого аналізу.

У відповідності зі ст. 12 зазначеного Закону, регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради та затверджені ним Правила в порушення вимог Закону "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оприлюднені не були. Вказане рішення та затверджені ним Правила приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника, позивач отримав після 28.04.2014 року, після звернення з цього приводу до виконкому Хмільницької міської ради, що підтверджується листами Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг" до виконавчого комітету Хмільницької міської ради та листами виконавчого комітету Хмільницької міської ради до Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг" (а.с. 6-8).

Статтею 36 вказаного Закону визначено, що регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений. У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадови особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 171 КАС України, правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів владних повноважень. Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Частиною 11 ст. 171 КАС України передбачено, що резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Зі змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Як вбачається із роз'яснень викладених у п. 10.2 Постанови Пленуму ВАСУ № 7 від 20.05.2013 року "Про судове рішення в адміністративні справі", при цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Таким чином, так як за встановлених судом обставин рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника" прийнято всупереч Конституції і Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"та порушує права позивача, проте його існування потягло настання певних юридичних наслідків для невизначеного кола суб'єктів, то суд приходить до висновку, що рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника", підлягає визнанню нечинним. Рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника" втрачає чинність з моменту набрання постановою законної сили.

Статтею 6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушенні її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так як відповідачем Хмільницькою міською радою, як суб'єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст.72 КАС України, не доведено правомірності своїх дій та рішення, то позовні вимоги позивача Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг", підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради та затверджені ним Правила, відповідачем відповідно до вимог Закону "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", не оприлюднювалися. Вказане рішення та затверджені ним Правила позивач отримав після 28.04.2014 року, після звернення з цього приводу до виконкому Хмільницької міської ради, а тому не міг їх оскаржити у визначені законом строки, а тому суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг" до адміністративного суду за захистом прав та законних інтересів, необхідно визнати поважними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 17, 18, 69-71, 72, 79, 99, 100, 105, 158-163, 171, 186 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг" задовольнити.

Визнати поважними причин пропуску строку звернення Медичного реабілітаційного центру "Південний Буг"до адміністративного суду за захистом прав та законних інтересів.

Визнати незаконним та нечинним рішення виконавчого комітету Хмільницької міської ради від 18.11.2010 року № 630 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у міську каналізаційну мережу міста Хмільника".

Зобов"язати виконавчий комітет Хмільницької міської ради резолютивну частину постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним та нечинним після набрання постановою законної сили, невідкладно опублікувати в міськрайонній газеті "Життєві обрії" та на веб-сторінці міста Хмільника в інтернеті.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу, в разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Вергелес В.О.