Справа № 825/685/16
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 825/685/16
Суддя доповідач Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

25 серпня 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Кузьменко В. В. перевіривши матеріали апеляційної скарги Господарського суду Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Чернігівської області про проведення перерахунку заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

До Київського апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Господарського суду Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.07.2016 року апеляційну скаргу залишено без руху.

Апелянту надано строк для усунення недоліків протягом 30 днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Згідно зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, апелянтом отримано копію вказаної ухвали 07.07.2016 року.

Апелянтом надіслано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому викладена інформація щодо руху даної справи, вказано про відсутність можливості своєчасно сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю на рахунках суду коштів.

Вказані відповідачем підстави пропуску строку на оскарження постанови суду не визнані судом поважними, так як апелянт не був позбавлений можливості вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу, що ним і було реалізовано при подачі первинної апеляційної скарги в межах строку оскарження.

Інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, на виконання ухвали Київського ААС про залишення скарги без руху від 02.07.2016 року, апелянтом не вказано.

Разом з тим, судом було надано достатньо часу для вирішення питання щодо усунення недоліків апеляційної скарги.

Крім не зазначення інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянтом також не сплачено судовий збір.

Колегія суддів вважає, що клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Так, у вказаному клопотанні зазначено норми права, які регулюють правовідносини щодо сплати судового збору, судову практику застосування зазнаних норм права, а також вказано на відсутність у відповідача коштів на оплату судового збору.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 187 КАС України є процесуальним обов'язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05 лютого 2016 року «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору».

Також, слід зазначити, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Крім того, звільнення окремих суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про судовий збір» згідно із Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01 вересня 2015 року, не відповідає п. 2 ч. 3 ст. 129 Конституції України, згідно з яким основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що відображено також у п. 3 ч. 1 ст. 7 КАС України, оскільки таке звільнення може розцінюватися, як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Саме з цим законодавець пов'язує закріплення на законодавчому рівні обов'язку сплати судового збору для суб'єктів владних повноважень та виключення їх з переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку, що наведені в ньому підстави не можна визнати достатніми для відстрочення сплати судового збору.

Відповідно ч. 4 ст. 189 КАС України, протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, не сплачено судовий збір та не наведено будь-яких інших причин, які б об'єктивно та непереборно перешкоджали вчасно подати апеляційну скаргу до суду, та які б могли бути визнані поважними, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст.108, 187, 189, 206, 254 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Господарського суду Чернігівської області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Господарського суду Чернігівської області про проведення перерахунку заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя В. В. Кузьменко