Справа № 826/10361/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 серпня 2016 року письмове провадження № 826/10361/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДС у м.Києві
про визнання протиправним та скасування ППР

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач або ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі по тексту - відповідач або ДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що висновки, зроблені відповідачем в акті про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, суперечать нормам матеріального права, оскільки зроблені на підставі власного невірного тлумачення норм податкового законодавств. Просив суд розглядати справу за його відсутності, про що подав відповідне клопотання через канцелярію суду.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, керуючись приписами частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, надавши можливість присутнім учасникам судового розгляду у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження.

01 серпня 2016 року через канцелярію суду представником відповідача подані письмові заперечення, в яких відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Зауважив, що висновки акта перевірки являються правомірними та ґрунтуються на положеннях Податкового кодексу України. Також представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання про вихід з письмового провадження, враховуючи на думку представника відповідача резонансний характер справи та просив залучити в якості свідків, на стороні відповідача головного державного інспектора 1 рангу відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_2, приватник нотаріусів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Вказане клопотання судом відхиляється як не обґрунтоване, оскільки в тексті вказаного клопотання не наведено ґрунтовних підстав для виходу з письмового провадження. Зокрема, усупереч вимогам ч. 4 ст. 65 Кодексу адміністративного судочинства України, представник податкового органу не зазначив з метою доведення яких обставин необхідні свідки, зазначивши, що вони викликаються не для допиту, а для участі у справі на його боці. Представником не враховано, що прийняте податкове повідомлення-рішення, що є предметом оскарження, приймалося на підставі визначеного Податковим Кодексом України кола доказів, до яких свідки не відносяться.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДС у м.Києві на підставі наказу на проведення перевірки від 11.12.2015 № 2111 та у відповідності до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та п.79.1, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати податків фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) щодо отриманого іноземного доходу у період з 01.01.2014 по 31.12.2014, у зв'язку з чим складено акт від 25.12.2015 №711/1/26-50-12-01/НОМЕР_2 (надалі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки зазначено, що фізичною особою ОСОБА_1 було подано додаток № 2 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого (рухомого) майна та/або від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна» до якого включено суму доходу від продажу нерухомого майна та земельної ділянки в сумі 20 090 919,00 грн. та зазначено суму сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі - 352 066,50 грн. (5 %), а також додаток № 3 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами», в якому вказано суму доходу від операцій з продажу інвестиційного активу загальною сумою 28 025 000,00 грн. суму понесених витрат на придбання інвестиційного активу в розмірі - 25 5322 753,18 грн., та фінансовий результат операцій з інвестиційними активами з прибутком в сумі - 2 702 246,82 грн. (сплаченого податку на доходи фізичних осіб в розмірі 459 381,96 грн.).

Всього фізична особа ОСОБА_1 протягом 2014 отримала дохід від продажу власного нерухомого майна та земельної ділянки юридичним особам - нерезидентам України на суму 16 930 919,00 грн. та фізичній особі - резиденту України на суму 3 160000,00 грн.

Крім того, фізична особа ОСОБА_1 протягом 2014 року отримала дохід від продажу інвестиційних активів та корпоративних прав юридичним особам - нерезидентам на загальну суму 28 025 000,00 грн.

Податковий орган зробив висновок, що до податкової декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік, фізичною особою ОСОБА_1 не було подано додаток №4 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих з джерел за межами України» та не відображено отриману суму доходу від продажу інвестиційних активів та корпоративних прав юридичним особам - нерезидентам України Компаніям «Меліан Менеджмент ЛТД» (м. Беліз, Беліз). «Естрон Трейдінг ЛТД», «Магавенія Інвестментс ЛТД» (м. Лімассол, Кіпр), «Звонкос Корп. ЛТД» (м. Нікосія, Кіпр) на суму 28 025 000,00 грн, а також від продажу власного нерухомого майна та земельної ділянки юридичним особам - нерезидентам України Компаніям «Магавенія Інвестментс ЛТД» (Лімасол, Кіпр) та «Кендлема ЛТД» (Лімасол, Кіпр) на суму 16 930 919,00 грн.

За результатами вищезазначеної перевірки відповідачем зроблено висновок про порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 положень пп.14.1.55 п.14.1 ст.14, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.170.2.2 та пп.170.2.6 п.170.2, пп.170.11.1 п.170.11 ст.170, пп. «а», «б» п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України.

Враховуючи встановлені порушення податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 № по податку з доходів фізичних осіб в сумі 8 978 600,84 грн. (в т.ч. за основним платежем 7 182 880,67 грн. та штрафними санкціями 1 795 720,17 грн.).

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, які стали підставою для винесення зазначеного податкового повідомлення - рішення позивач оскаржив його в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у м. Києві та ДФС України.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві № 2921/У/26-1510-02-16 від 08.04.2016 залишено оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Рішенням про результати розгляду повторної скарги № 6236/У/99-99-11-02-01-14 від 10.06.2016 Державною фіскальною службою України залишено без змін податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 26.01.2016 за № та залишено без змін рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 2921/У/26-1510-02-16 від 08.04.2016.

Вважаючи вказане вище податкове повідомлення-рішення протиправним, а відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, протягом 2014 року ОСОБА_1, було здійснено відчуження корпоративних прав та власного нерухомого майна, в тому числі на користь юридичних осіб-нерезидентів та отримано дохід від такого відчуження.

09 квітня 2015 року ОСОБА_1 до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві було подано декларацію про майновий стан і доходи за 2014 рік. До податкової декларації про майновий стан за 2014 рік подано додаток № 2 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого (рухомого) майна та/або від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм) та/або в результаті прийняття у спадщину чи дарунок майна», а також додаток № 3 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих від операцій з інвестиційними активами».

На підтвердження наведених у додатках № 2, 3 до декларації даних ОСОБА_1 надано копії підтверджуючих документів щодо доходів та витрат, в тому числі договори купівлі-продажу, платіжні доручення та банківські виписки.

Суд, визначаючись щодо позовних вимог, враховує наступне.

Нарахування грошових зобов'язань зроблено на підставі операції з продажу позивачем

корпоративних прав юридичним особам-нерезидентам України Компанії з обмеженою відповідальністю «Магавенія Інвестментс ЛТД» (Республіка Кіпр), «Звонкос Груп ЛТД» (Республіка Кіпр), «Меліан Менеджмент ЛТД» (Лейдівілль, Беліз) та не в повному обсязі сплачено податок на доходи фізичних осіб від продажу власного нерухомого майна та земельної ділянки юридичним особам-нерезидентам України Компанії з обмеженою відповідальністю «Магавенія Інвестментс ЛТД» та «Кандлема ЛТД». На тій підставі, що кошти надійшли від нерезидента, в акті перевірки зроблений висновок, що це є іноземний дохід, який необхідно оподаткувати.

Аналізуючи обґрунтованість такої позиції платника податків, суд приходить до наступного.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (надалі по тексту - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Згідно п.п. 170.11.1 п. 170.11 ст.170 ПК України у разі якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку - отримувача, який зобов'язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Проте, в даному випадку відсутні підстав вважати даний дохід доходом з іноземним джерелом виплати.

Відповідно до п.п.14.1.55 п.14.1 ст.14 ПК України дохід, отриманий з джерел за межами України, - будь-який дохід, отриманий резидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності за межами митної території України, включаючи проценти, дивіденди, роялті та будь-які інші види пасивних доходів, спадщину, подарунки, виграші, призи, доходи від виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими та трудовими договорами, від надання резидентам в оренду (користування) майна, розташованого за межами України, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих за межами України портів, доходи від продажу майна, розташованого за межами України, дохід від відчуження інвестиційних активів, у тому числі корпоративних прав, цінних паперів тощо; інші доходи від будь-яких видів діяльності за межами митної території України або територій, непідконтрольних контролюючим органам.

Водночас, згідно п.п.14.1.54 дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

В даному випадку, позивач отримав дохід від діяльності на території України з відчуження корпоративних прав та продажу власного нерухомого майна, а тому відсутні будь-які підстави вважати отримані позивачем кошти від відчуження корпоративних прав іноземним доходом.

Таким чином, оподаткування операцій з продажу корпоративних прав українських емітентів регулюється виключно п. 170.2 ст.170 ПК України.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що висновки акту перевірки є безпідставними, а податкове повідомлення-рішення від 26.01.2016 № підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві від 26.01.2016 № .

Судові витрати в сумі 6 890,00 грн присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій