Справа № 2-а-1904/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1904/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної Автомобільної Інспекції УМВС України у Львівській області про поновлення строку на звернення до суду, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Управління Державної Автомобільної інспекції УМВС України у Львівській області про поновлення строку на звернення до суду, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити, поновити строк на звернення до суду, оскільки лише 08 квітня 2010 року коли він з»явився у відділ ДВС йому повідомили про те, що з ДАІ Львівської області надійшла постанова в справі про адміністративне правопорушення і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВС №079058 від 25 листопада 2009 року, винесену інспектором Буського взводу ДПС БДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складено не правомірно. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення мають враховуватися обставини, що пом'якшують відповідальність ст. 33 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВС N2079058 від 25 листопада 2009 року, винесеної інспектором Буського взводу ДПС БДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2, 25 листопада 2009 року о 11 год. 35 хв. в с.Суходоли Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 83 км/год., чим порушив п.п.12.2 ПДР України, перевищив більше як на 23 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут» №0510027. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та керуючись положенням етапі 14-1, частин пятої, шостої статті 258 та статті 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 255,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення він не визнав та пояснив, що 25 листопада 2009 року він повертався з м.Львів у м.Рівне та рухався по автодорозі Київ-Чоп. Проїхавши м.Олесько приблизно о 11 годині 15 хвилин він рухався в колоні автомобілів, зі швидкістю до 70 км/год. Назустріч також рухалась колона автомобілів з невеликою дистанцією, тобто здійснити обгін було не можливо. В один момент в с.Суходоли Львівської області: з»явилась більш менш достатня відстань для обгону вантажного автомобіля: який рухався перед його автомобілем. Як тільки він хотів його обігнати, позаду побачив світло фар та почув сигнал. Він побачив, що його транспортний засіб обганяє автомобіль марки БМВ-730, номерні знаки даного автомобіля він не запам»ятав, але помітив, що автомобіль з Львівського регіону, швидкість його становила більше, як 100 км/год. Він пригальмував і побачив, як працівник ДАІ намагався зупинити вищезазначений транспортний засіб, однак на вимогу працівників ДАІ автомобіль не зупинився, а ще більше прибавив швидкість. Доганяти даний транспортний засіб працівники ДАІ не намагалися, а зупинили його та водія вантажного автомобіля та запропонували їм написати пояснення про те, що водія автомобіля БМВ не зупинився на вимогу інспектора ДАІ. Він відмовився писати дані пояснення, тоді інспектор ДАІ повідомив, що в такому випадку він змушений буде скласти адміністративний протокол відносно нього мотивуючи тим, що йому потрібно списати перевищення швидкості зафіксоване на приладі «Беркут», що в подальшому і зробив, склавши спочатку протокол в справі про адміністративне правопорушення, а потім постанову в справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.122 КУпАП. З даними діями інспектора ДАІ він не погодився та почав телефонувати в службу довіри УДАІ Львівської області та Департамент ДАІ України, потопивши їм ситуацію, що склалась. Через двадцять хвилин після винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, на мобільний телефон інспектору ДПС хтось зателефонував, після чого інспектор повідомив, що йому телефонувало керівництво та наказало скасувати протокол та постанову. Оскільки, інспектор говорив переконливо, він йому повірив. Крім того, в салоні його автомобіля перебував пасажир ОСОБА_3, який був свідком даної події. Однак в квітні отримав повідомлення з ДВС та копію постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що даними обставинами від доводить свою правоту та те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП він не вчиняв, а виписана інспектором постанова є незаконною, оскільки у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, через відсутність твердих доказів порушення ним вимог КУпАП та ПДР України.

Вважає, що ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, тому його і не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що дії позивача були невірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме ним не було допущено порушень вимог ч.1 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні не знайшло своє підтвердження викладене в постанові в справі про адміністративне правопорушення допущене позивачем порушення правил дорожнього руху, зокрема відсутні будь-які докази, які б підтверджували дані обставини.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні пояснення інших учасників дорожнього руху, безпосередньо пасажиру, який перебував в салоні транспортного засобу позивача.

Крім того, прилад «Беркут», яким проводився нагляд за дорожнім рухом із метою фіксації порушень правил дорожнього руху не є автоматичним засобом фото- чи відео фіксації, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп»ютер (визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість, обєкт зйомки, її режими, кут огляду приладу тощо).

Між тим, ст.14-1 КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- кіно- або відео зйомки чи безпосередньо засобами фото-, кіно- або відео зйомки. А засобами фото-, кіно- або відео зйомки в даному випадку є фотоапарат, кіно- та відеокамера, відеомагнітофон, які не були застосовані для фіксації порушення.

Відповідно до «Методичних рекомендацій по роботі з радіолокаційним відео записуючим вимірювачем швидкості «Беркут», максимальна дальність вимірювання швидкості радаром - не менше 400 метрів, а візуальне визначення номерного знаку автомобіля (фото-, відео фіксація) - не більше 80 метрів.

У даному приладі використовується допплерівський когерентний радар із часткою 24,15 ГГц, який має діаграму направленості на даній частині випромінювання. Це означає, що в зоні дії фіксації радара можуть потрапити й інші автомобілі. Настройка параметрів роботи зазначеного приладу, згідно з п.4 «Підготовка до роботи приладу», передбачає вибір типу цілі (найближча або найшвидша). Тому не виключено, що найшвидшою може бути автомобіль, який рухався попереду його автомобіля поза зоною дії дорожнього знаку з більшою швидкістю, а найближчою автомобіль позивача, який зафіксований на фото.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.122 КУпАП.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором Буського взводу ДПС БДПС

ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 всупереч положенням ст.ст.245,251 КУпАП не було з'ясовано повно і обєктивно обставин справи, а відтак чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи е в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, спід зазначити, що інспектором Буського взводу ДПС БДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: не відібрано пояснень у свідків, які були іншими учасниками дорожнього руху, інспектором не було відібрано письмових пояснень і зауважень щодо змісту постанови, не роз'яснено процесуальні права.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність порушника.

Однак, як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором Буського взводу ДПС БДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 при накладенні на позивача адміністративного стягнення не була з'ясована жодна з вищезазначених обставин і як наслідок постанова винесена не обєктивно та упереджено.

Судом постановлено, що постанова є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.247 п. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно- правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України лід час розгляду адміністративних справ від 06 березня 2008 року №2, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,100,102, 104,105,106 КАС України, ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії ВС N2079058 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором Буського взводу ДПС БДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 від 25 листопада 2009 року про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ВС №079058 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором Буського взводу ДПС БДПС ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_2 від 25 листопада 2009 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий :