Справа № 154/1042/15а,2а/165/35/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/9628/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Макарика В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Андрейківа Андрія Івановича про скасування постанови про порушення митних правил за апеляційною скаргою Волинської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 27 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до в.о. начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Андрейківа Андрія Івановича про скасування постанови № 0249/20508/2015 від 24.02.2015 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Постановою Нововолинського міського суду Волинської області від 27 серпня 2015 року позов задоволено. Скасовано постанову № 0249/20508/2015 від 24.02.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Із таким судовим рішенням не погодилася Волинська митниця Державної фіскальної служби України та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначив, що позивач до закінчення строку транзитного перевезення не звертався з письмовою заявою до органів доходів і зборів про продовження такого строку, не інформував про факт аварії або дію непереборної сили та не надавав жодних документів про зміну митного режиму. Надана позивачем довідка не містить доказів того, що транспортний засіб потребував ремонту в результаті аварії або дії обставин непереборної сили. Зазначає, що ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти транспортний засіб за межі митної території України за допомогою інших засобів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування). Крім того, зазначає, що у даному випадку розглядається не справа про порушення митних правил, а в порядку адміністративного судочинства розглядається адміністративний позов про скасування постанови про порушення митних правил, тому в суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі.

У судове засідання представники сторін не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії витягу з електронного журналу пасажирського ПП АСМО «Інспектор-2006», щодо переміщення транспортного засобу «DAIMLER CHRYSLER E220», реєстраційний номер НОМЕР_2, копії даних диспечера ЗМК та пасажирського пункту пропуску (а.с. 33-37), позивач ОСОБА_1 в'їхав на територію України вищезазначеним транспортним засобом 09 листопада 2014 року.

Згідно копії витягу з електронного журналу пасажирського ПП АСМО «Інспектор-2006», щодо переміщення транспортного засобу «DAIMLER CHRYSLER E220», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 38), станом на 24 грудня 2014 року, вищезазначений транспортний засіб не вивезено за межі митної території України.

Як вбачається з копій листів митного поста «Доманове» від 24.11.2014 року, 27.01.2015 року, 14.02.2015 року (а.с. 39, 43, 47), ОСОБА_1 неодноразово викликався у Волинську митницю для надання пояснень.

24 лютого 2015 року державним інспектором митного поста «Доманове» Волинської митниці ДФС на ОСОБА_1 було складено протокол № 0249/20508/2015 про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України (а.с. 29-32).

Постановою № 0249/20508/2015 від 18.03.2015 року позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення правил передбачених частино ч. 3 ст. 470 Митного кодексу і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 8500 грн. (а.с. 12-13).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 від 20 листопада 2014 року, яка зареєстрована в Ягодинській митниці за вх. № 19548-03-01/50 від 20 листопада 2014 року (а.с. 5), позивач повідомив начальника Ягодинської митниці про неможливість вивезення з митної території України ввезеного транспортного засобу марки «DAIMLER CHRYSLER E220», реєстраційний номер НОМЕР_2, (зареєстрований в Республіці Польща), оскільки даний автомобіль перебуває на станції технічного обслуговування.

Вважаючи постанову про порушення митних правил протиправною, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність винесеної ним постанови.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 статті 381 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Відповідно до Розділу ХІІ Митного кодексу України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший режим ніж транзит супроводжуватиметься письмовим декларуванням цього транспортного засобу на виконання інших формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування засобів гарантування тощо).

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п'ять діб.

Відповідно до частини 3 статті 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 статті 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно інформації про перетин кордону транспортним засобом, бази даних ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС ДМСУ вбачається, що 09 листопада 2014 року ОСОБА_1 у митному режимі «транзит» ввіз на територію України автомобіль марки «DAIMLER CHRYSLER E220», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території закінчувався 19 листопада 2014 року, про виконання цього обов'язку позивач був обізнаний.

Разом з тим, автомобіль у встановлений строк вивезено не було і в інший митний режим не заявлено.

З заяви ОСОБА_1 від 20.11.2014 року, поданого начальнику Ягодинської митниці, вбачається, що позивач інформує про неможливість вивезення вищевказаного автомобіля у зв'язку з його поломкою, оскільки такий знаходиться на станції технічного обслуговування.

Згідно довідки № 07 від 24.02.2015 року, виданої приватним підприємцем ОСОБА_4, транспортний засіб «DAIMLER CHRYSLER E220», реєстраційний номер НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1 під керуванням власника ОСОБА_1 був доставлений авто евакуатором на СТО «Авто-Люкс», де надавалися ремонтні роботи КПП з 18 листопада 2015 року по 24 лютого 2015 року.

Актом виконаних робіт від цього ж підприємця від 24.02.2015 року стверджено, що вартість ремонту автомобіля становить 3045 гривень.

Станом на 24 лютого 2015 року термін перебування вказаного транспортного засобу на митній території України, ввезеного громадянином України через м/п «Доманове» Львівської митниці ДФС з метою транзиту, становив 107 діб, тобто позивачем не було виконано обов'язок вивезення автомобіля у десятиденний термін. Цю обставину не оспорює сам позивач.

При проходженні митного конролю ОСОБА_1 пред'явив копію заяви начальнику Ягодинської митниці від 20 листопада 2014 року про неможливість виконання зобов'язання про транзит ввезеного транспортного засобу у зв'язку з технічною поломкою, а також надав довідку від 24 лютого 2015 року, видану ПП ОСОБА_4 про перебування відповідного транспортного засобу на ремонті у період з 18 листопада 2015 року по 24 лютого 2015 року та акт виконаних робіт від 24 лютого 2015 року, відповідно до якого вартість виконаних робіт становить 3045 грн.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на неможливість у зв'язку з поломкою та ремонтом автомобіля (коробки передач) дотриматись строку транзитного перевезення автомобіля, а також його покликання на повідомлення митного органу про таку поломку та представлення документів на підтвердження таких обставин, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Частина 1 статті 460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Пункт 3 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Мінфіну від 31 травня 2012 року № 657 та зареєстрованого в Мін'юсті 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981 передбачає, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до пункту 5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Право засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб та видачі сертифікатів щодо форс-мажорних обставин передбачено Законом України «Про торгово-промислові палати» і надано Торгово-промисловій палаті України та уповноваженими нею регіональним торгово-промисловим палатам як єдиним органам із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в Україні.

Так, згідно матеріалів справи, позивач дійсно повідомив митний орган про поломку транспортного засобу. Однак, при перетині кордону позивач на підтвердження цієї обставини подав довідку та акт виконаних робіт, які не підтверджують факту існування обставин непереборної сили чи аварії, та не є належними доказами у справі. ПП ОСОБА_4 не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії.

Зокрема, вказані документи не містять інформації про неможливість пересування автомобіля, а наявна інформація наголошує лише на те, що документи видані в зв'язку з ремонтом транспортного засобу без зазначення причинно-наслідкового зв'язку ремонту та аварії. Жодних доказів того, що ремонту зазначений вище транспортний засіб потребував у результаті аварії або дії обставин непереборної сили, не надано.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята неправомірно, оскільки факт порушення позивачем митних правил доведено, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити, постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 27 серпня 2015 року у справі № 154/1042/15а - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді І.В. Глушко

В.Я. Макарик

Повний текст виготовлено 23 серпня 2016 року.