Справа № 806/923/16
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м.Житомир справа № 806/923/16

категорія 8.3.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

за участю: секретар судового засідання Маленька Ю.О., Степанов П.В.,

представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача Коршак Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся з позовом до Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №000409620 від 06.05.2016року, № 000408620 від 05.05.2016року та вимоги від 14.04.2016року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В судовому засіданні представники Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі і зазначили, що Відповідачем була призначена та проведена планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014року по 31.12.2015року. За результатами такої перевірки, на думку представників Позивача, уповноважені особи податкового органу безпідставно прийшли до висновку про невизнання валових витрат Позивача за господарськими договорами протягом 2014року, що ніби-то, призвели до завищення валових витрат на 98657,18грн. Вказані витрати Позивача були зумовлені господарськими відносинами Позивача, що мали реальний характер, та підтверджуються відповідними документами бухгалтерського обліку.

Безпідставними, на думку представників Позивача, є також висновки податкового органу щодо заниження Позивачем в 2015році свого валового доходу в результаті не включення до нього акцизного податку в сумі 69697,00грн.

Такі безпідставні висновки податкового органу щодо заниження Позивачем річного оподаткованого доходу за 2014-2015роки стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень щодо збільшення Позивачу сум податку на доходи фізичної особи, військового збору та вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Представник Відповідача, Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, проти позову заперечила і пояснила, що дійсно в період з 18.03.2016року по 31.03.2016року уповноваженими посадовими особами інспекції була проведена планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014року по 31.12.2015року. За результатами такої перевірки було встановлено, що у Позивача відсутні документально підтверджені витрати за 2014рік на загальну суму 98657,18грн. В 2015році Позивач безпідставно до свого валового доходу не відніс сплачений у вартості товарів акцизний податок в сумі 69697,00грн.

Зазначені порушення, на думку представника Відповідача, призвели до заниження Позивачем річного оподаткованого доходу за 2014-2015роки і, відповідно, податку з доходів фізичних осіб, військового збору і єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та стали підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень щодо збільшення Позивачу сум вказаних податкових зобов'язань, застосування фінансових санкцій за вказаний період і вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо визначення річного оподаткованого доходу фізичної особи-підприємця, його валових витрат і доходу, та визначення платником своїх зобов'язань з цього податку і військового збору регулюються правовими нормами Податкового кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо умов і порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування регулюються правовими нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" 8 липня 2010 року N 2464-VI (надалі - Закон N 2464-VI), що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено, що в період з 18.03.2016року по 31.03.2016року уповноваженими посадовими особами податкової інспекції була проведена планова виїзна перевірка Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності і повноти нарахування та сплати податків і зборів, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014року по 31.12.2015року, про що був складений відповідний акт перевірки від 14.04.2016року.

За результатами такої перевірки Відповідачем було винесено:

- оскаржуване податкове повідомлення - рішення №000409620 від 06.05.2016року, відповідно до якого Позивачу були збільшені суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 20216,95грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 5054,24грн.;

- оскаржуване податкове повідомлення - рішення № 000408620 від 05.05.2016року, відповідно до якого Позивачу були збільшені суми податкових зобов'язань з військового збору в сумі 801,27грн. та застосовані фінансові санкції в сумі 200,32грн.;

- оскаржувану вимогу від 14.04.2016року про сплату Позивачем боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 58418,76грн.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні №000409620 від 06.05.2016року, підставою для його винесення щодо збільшення Позивачу суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 20216,95грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 5054,24грн. стали порушення Позивачем вимог п.135.1 ст.135, абз.1пп.138.1.1 п.138.1,п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167 та п.177.2 і п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 14.04.2016року, та пояснень представника податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення цього оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стало виключно:

- невизнання податковим органом валових витрат Позивача, зумовлених придбанням товарів у ТОВ "Дітрейд", ТОВ "ТК "Полісся-Продукт", ТОВ "Група компаній "Рідна Марка", ТОВ "Крим. водочна компанія", ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 98657,18грн., що мали місце протягом 2014року по причині відсутності документального підтвердження оплати таких товарів Позивачем (додаток 2 до акту перевірки);

- заниженням валового доходу Позивача за 2015рік в результаті не віднесення до валового доходу сплаченого у вартості товарів акцизного податку в сумі 69697,00грн.

Вказані доводи податкового органу про таке завищення Позивачем сум валових витрат за 2014рік на 98657,18грн. та заниження валового доходу за 2015рік в сумі 69697,00грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, так як не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, з огляду на наступне.

Безспірно, за приписами п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України ( в редакції, що була чинна на день виникнення спору) об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

При цьому, законодавцем в п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат фізичної особи-підприємця, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, віднесено документально підтверджені затрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III вказаного Кодексу.

Тобто правова норма п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України вказує на те, що витрати суб'єкта господарювання, який не є платником податку на прибуток, але надає звітність про доходи від заняття підприємницькою діяльністю, формуються у тому ж порядку як у платників податку на прибуток.

В судовому засіданні підтверджено та не заперечується сторонами, наявність господарських операцій Позивача протягом 2014року щодо придбання товарів у ТОВ "Дітрейд", ТОВ "ТК"Полісся-Продукт", ТОВ "Група компаній "Рідна Марка", ТОВ "Крим. водочна компанія", ФОП ОСОБА_5

При дослідженні судом квитанцій на оплату товарів, актів взаємозвірок, встановлено, що протягом 2014року Позивачем був придбаний та оплачений товар:

- у ТОВ "Група компаній "Рідна Марка" на загальну суму 49689,93грн. без врахування сум податку на додану вартість (а.с.182-183т.2). Ці обставини підтверджуються квитанціями про оплату, а також актом взаємозвірки між вказаними суб'єктами господарювання (а.с.82-101т.1, 185-187т.2);

- у ТОВ "ТК"Полісся-Продукт" на загальну суму 92117,65грн. без врахування податку на додану вартість, а сплачено 92201,00грн. без врахування ПДВ (а.с.183-184т.2). Ці обставини підтверджуються також актом взаємозвірки між вказаними суб'єктами господарювання та листом ТОВ "ТК"Полісся-Продукт" щодо оплати товарів (а.с.192-195т.2);

- у ТОВ "Дітрейд" на загальну суму 2657,10грн. без врахування податку на додану вартість. Ці обставини підтверджуються квитанціями про оплату (а.с.102-108,214т.1).

Разом з тим, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу щодо неоплати Позивачем товарів, отриманих від ФОП ОСОБА_5 13.08.2014року на 855,10грн. та від ТОВ "Крим. водочна компанія" 06.03.2014 року на 1718,00грн. і їх віднесення до валових витрат за 2014рік.

Заперечуючи проти позову Відповідачем та його представником, всупереч вимогам ст.71 КАС України не надано жодних належних та відповідних доказів щодо наявності самих вказаних господарських операцій протягом 2014року Позивача з ТОВ "Крим. водочна компанія" та ФОП ОСОБА_5 та щодо включення Позивачем вказаних сум до своїх витрат за вказані періоди. При дослідженні судом Книги обліку доходів і витрат Позивача за 2014рік не встановлено таких господарських операцій Позивача (а.с.1-12т.2).

Одночасно встановлено отримання Позивачем товарів від ФОП ОСОБА_5 та їх оплата на суму 533,42грн., що мало місце 12.02.2015року, та підтверджується фіскальним чеком (а.с.150т.2).

Таким чином, доводи податкового органу про завищення Позивачем свої валових витрат за 2014рік, зумовлених придбанням товарів у ТОВ "Дітрейд", ТОВ "ТК"Полісся-Продукт", ТОВ "Група компаній "Рідна Марка", ТОВ "Крим. водочна компанія", ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 98657,18грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не можуть бути підставою щодо заниження Позивачем свого річного доходу та визначення Позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2014рік.

В судовому засіданні встановлено та визнається сторонами, що Позивач як особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів, є платником акцизного податку. Сторони визнають, що Позивачем у вартості реалізованих підакцизних товарів протягом 2015року було отримано акцизного податку в сумі 69697,00грн. Сторони також визнають, що вказані суми акцизного податку Позивачем в установлені строки були перераховані до відповідного бюджету.

Суть спору по даному епізоду між сторонами зведена виключно до того чи підлягав включенню Позивачем такий сплачений акцизний податок в сумі 69697,00грн. до валового доходу Позивача за 2015рік. Доводи податкового органу про те, що такий сплачений акцизний податок в сумі 69697,00грн. є складовою доходу Позивача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

Так, з 01.01.2011 згідно зі статтею 177 Податкового кодексу України регламентовано порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем, яка застосовує загальну систему оподаткування, до яких відносився Позивач протягом перевіряємого періоду.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Кодексу об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За приписами підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України ( в редакції на час виникнення спірних відносин) до переліку витрат фізичної особи-підприємця, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Платники податку на прибуток підприємств, об'єкта, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначаються розділом III Податкового кодексу України.

В силу статті 149 Податкового кодексу України податковою базою для цілей оподаткування податком на прибуток визнається грошове вираження прибутку як об'єкта оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 135 - 137 та 138 - 143 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

В силу положень підпункту "в" підпункту 138.10.4 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України, до складу інших операційних витрат включаються суми нарахованих податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Таким чином, нарахований і сплачений Позивачем протягом 2015року акцизний податок, що передбачений цим Кодексом, на загальну суму 69697,00грн. відноситься до його витрат, зазначених в ст. 138 Податкового кодексу України, а тому не може вважатися доходом Позивача.

З урахуванням викладеного, слід зробити висновок, що Позивач правомірно сформував валові витрати за 2014рік та визначив валові доходи за 2015рік, а тому підстави для збільшення його річного доходу за вказані періоди та для нарахування податку з доходу фізичних осіб у Відповідача були відсутні.

Відтак, висновки податкового органу про порушення Позивачем вимог п.135.1 ст.135, абз.1пп.138.1.1 п.138.1,п.138.2, п.138.4, пп.138.8.1 п.138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.167.1 ст.167 та п.177.2 і п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2014 та 2015роки є безпідставними.

Правомірність визначення Позивачем своїх податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб виключає підстави для застосування фінансових санкцій.

Як зазначено в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні № 000408620 від 05.05.2016року, підставою для його винесення щодо збільшення Позивачу суми податкових зобов'язань з військового збору в сумі 801,27грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 200,32грн. стали порушення Позивачем вимог п.16(1) підр.10 розд.ХХ Податкового кодексу України.

Відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 14.04.2016року, та пояснень представника податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення став висновок податкового органу про збільшення загального річного оподатковуваного доходу Позивача за 2014 та 2015роки.

Безспірно, за приписами вимог п.16-1 підрозділу10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України тимчасово введено військовий збір за ставкою 1,5 відсотка від доходів, визначених статтею 163 цього Кодексу, до платників якого належить і Позивач.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено безпідставність висновків податкового органу щодо заниження Позивачем свого річного оподаткованого доходу за 2014-2015роки, а тому підстави для донарахування Позивачу (на ці суми збільшеного річного доходу) військового збору в сумі 801,27грн. та застосування фінансових санкцій в сумі 200,32грн. у Відповідача були відсутні.

Аналогічно, відповідно до висновків, зазначених в акті перевірки від 14.04.2016року, та пояснень представника податкового органу в судовому засіданні підставою для винесення оскаржуваної вимоги від 14.04.2016року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 58418,76грн. також були зумовлені виключно висновком Відповідача про заниження Позивачем свого річного оподаткованого доходу за 2014-2015роки.

Безспірно в розумінні вимог ст.7 Закону N 2464-VI такий єдиний внесок для Позивача нараховується на суму річного доходу, але оскільки встановлено неправомірність збільшення Відповідачем чистого доходу Позивача у 2014 та 2015 роках у зв'язку з відсутністю порушень пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України підстави для донарахування 58418,76грн. єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування і винесення оскаржуваної вимоги також відсутні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №000409620 від 06.05.2016року і № 000408620 від 05.05.2016року та вимога від 14.04.2016року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, винесені не на підставі вимог чинного законодавства та без врахування всіх обставин, що мали значення для їх винесення, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір. Доказом понесення ним інших судових витрат суду не надано. Таким чином, судові витрати Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у вигляді судового збору в сумі 846,92грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Керуючись ст.ст.2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати:

- податкові повідомлення - рішення Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №000409620 від 06.05.2016року і № 000408620 від 05.05.2016року;

- вимогу Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області від 14.04.2016року про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судові витрати Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 у вигляді судового збору в сумі 846,92грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Андрушівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 12 серпня 2016 р.