Справа № 308/8604/16-а
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8604/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Фазикош О.В.,

за участю секретаря Рабош А.О.,

представника позивача Романюк М.Г.

відповідача ОСОБА_1,

з участю перекладача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду адміністративну справу за позовною заявою Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 19 серпня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 19 серпня 2016 року.

До Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою звернувся Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення, яким просить на підставі п. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на підставі ч. 2 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

Свої вимоги позивач мотивує наступним 17 серпня 2016 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний».

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно йде на вчинення правопорушень.

Так, відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має. Також, під час опитування відповідач пояснив, що має намір у будь-якому випадку потрапити в країни західної Європи з метою працевлаштування для забезпечення свого проживання та бажання повернутися до країни походження не має, що підтверджується його незаконними діями.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову не заперечував, розповів про обставини правопорушення пов'язані з незаконним перетином кордону України, та перебування в Україні без належних на то документів. Пояснив що не звертався за статусом біженця.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 17 серпня 2016 року на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб (запитувана держава на запит Запитуючої держави та без будь-яких інших формальностей, крім тих, що передбачені цією Угодою, приймає на свою територію громадян третіх країн чи осіб без громадянства, які не виконую/пь чинних умов стосовно в'їзду на територію Запитуючої держави або перебування на ній або припинили виконувати такі умови, якщо надано докази відповідно до статті 7 цієї Угоди того, що такі особи: незаконно в'їхали на територію держав-членів безпосередньо з території України або на територію України безпосередньо з території держав-членів) відповідач був переданий на територію України у встановленому угодою порядку за незаконний перетин державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Великий Березний».

Однак, відповідач територію України не покинув, в зв'язку з відсутністю у нього документів, що дають право на перетин Державного кордону як України так і інших країн та достатніх коштів.

Вивчаючи матеріали адміністративної справи відповідача можна прийти до висновку, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально в'їхати до Європейських країн, відповідач вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб, використовуючи при цьому міжнародні злочинні угруповання. Знаючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно йде на вчинення правопорушень.

Згідно вимог ч.3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідач перебуває на території України незаконно, документів, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичів на території України не має.

Відповідно до статті 183-5 КАС України позовні заяви органів охорони державного кордону про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства подаються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідного органу охорони державного кордону. Позовні заяви у справах, передбачених частиною першою цієї статті, подаються до адміністративного суду без сплати судового збору.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідач визнав факт незаконного перетину кордону України без відповідного дозволу поза межами пунктів пропуску, порушення норм чинного законодавства України, а також ті обставини, що добровільно залишити територію України не в змозі, оскільки у нього відсутні кошти, а також не заперечував про своє видворення.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що існують підстави для примусового видворення відповідача за межі території України, а тому позовні вимоги в підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158 - 163, 167, 183-5, 255, 256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Вєтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош