Справа № 817/429/16
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Жуковська Л.А.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
УХВАЛА

іменем України

"22" серпня 2016 р. Справа № 817/429/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

сторін та їх представників:

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" червня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) звернулася до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 21.10.2015 року на суму 18797,36 грн., № від 04.02.2016 року про донарахування грошового зобов'язання в розмірі 1,73 грн. та штрафних санкцій в розмірі 0,43 грн., № від 04.02.2016 року про донарахування грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 170 грн., рішення № від 15.01.2016 року про застосування штрафних санкцій у розмірі 75455,36 грн.; визнання протиправним та скасування рішення про виключення з реєстру платників податків єдиного податку за №000391705 від 24.02.2016 року; визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 15.03.2016 року №590-23 на суму 75455,36 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 30.06.2016 року в позові ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 30.06.2016 р. та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняті оскарженої постанови, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 30.09.2015 року посадовими особами фіскального органу проведено фактичну перевірку магазину "Наш Гастрономчик", що розташований за адресою м.Рівне, пл.Привокзальна та належить ФОП ОСОБА_3, з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено акт перевірки №000156 від 30.09.2016 року (а.с.11-15).

В ході проведення перевірки встановлено: "факт реалізації пляшки горілки "Пшенична" 0,25 л міцн.40 % об. по ціні 24 грн. та пачку сигарет "Прима", класичні, без фільтру, ціна на пачці, вказана виробником 10,96 грн., придбано за ціною 12,50 грн. Продавець розрахункову операцію провела на повну суму покупку, роздрукувала та видала фіскальний чек №ПБ57142636 від 30.09.2016 року на суму 36,50 грн., в якому відсутні реквізити ФОП та місця розташування торгової точки (адреси). Касовий апарат не опломбований. Крім того, в реалізації знаходилося 831 пляшки алкогольних напоїв на суму 19227,68 грн. та тютюнових виробів в кількості 6 п. на загальну суму 75 грн., котрі зазначені та описані в додатку акту перевірки. Ціна на горілку 0,25 л.40% об. на момент перевірки мінімально-відпускна роздрібна становить 27,45 грн. Максимальна роздрібна ціна на пачку сигарет "Прима класична" без фільтру на момент перевірки становить (ціна на пачці вказана виробником + 5 %) 11,51 грн. Реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби вказані виробником + 5 % акцизного податку з роздрібної торгівлі. Роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв. Не проведення розрахункових операцій через зареєстрований опломбований у встановленому порядку реєстратор розрахункових операцій та реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які не відображені у встановленому законодавством обліку за місцем їх реалізації. Відсутн6і супровідні облікові документи на 186 пляшок алкогольних напоїв на загальну суму 9323,18 грн. та 6 пачок тютюнових виробів на загальну суму 75 грн. ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку ІІ групи. Під час проведення розрахункової операції нарахування та сплата акцизного податку не відбувається, так як акцизний податок нараховується від реалізації підакцизних товарів, що проведені реалізацією через РРО, який зареєстрований" (ст.3 акту).

На підставі вказаних порушень перевіряючі прийшли до висновків про порушення вимог: "ч.12 ст.15, ст.11-1 Закону України від 19.12.1995 року №481/95 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів"; п.1, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"; постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних, оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" (ст.4 акту).

На основі виявлених порушень та встановлених висновків відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 20.10.2015 року №, згідно з яким до ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 75455,36 грн. (ст.17, 2 абз.5 Закону України від 19.12.1995 року №481/95 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів") (а.с.7);

- податкове повідомлення-рішення від 21.10.2015 року №, згідно з яким до ОСОБА_3 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 18797,36 грн. (п.1, 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг");

- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2016 року №, згідно з яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на загальну суму 2,16 грн., в т.ч. 1,73 за основним платежем та 0,43 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.19).

За результатами адміністративного оскарження податкове-повідомлення рішення від 20.10.2015 року № скасоване, та прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 15.01.2016 року на загальну суму 75455,36 грн., в т.ч.:38455,36 грн. - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності у суб'єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями; 17000 грн. - роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності у суб'єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 10000 грн. - роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних цін на алкогольні напої; 10000 грн. - роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби (а.с.8).

На підставі висновків акту про результати перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку від 29.01.2016 року №3/2100/3 (а.с.21-22) відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.02.2016 року, згідно з яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" на суму 170 грн. (а.с.20).

24.02.2016 року податковим органом прийнято рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку №000391705 (а.с.24, зворотній бік).

15.03.2016 року ДПІ у м.Рівному прийнято податкову вимогу №590-23 про сплату узгодженого грошового зобов'язання в сумі 75455,36 грн.(а.с.25).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам колегія суддів враховує наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481).

Відповідно до ст.16 цього Закону контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Так, зокрема, згідно з абзацом п'ятим цієї статті у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

У випадку оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

У разі ж роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Як встановлено судом в ході перевірки магазину, що належить позивачу, перевіряючими було виявлено роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності у суб'єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі вказаними виробами та за цінами нижчими від встановлених мінімальних цін на алкогольні напої та вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, за що до ОСОБА_3 і було застосовано штрафні (фінансові) санкції.

Матеріали справи, а також встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать, що продавець магазину, що перевірявся, не проводив розрахункові операції через оператори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та позивачем порушено порядок обліку товарних запасів алкогольних напоїв та тютюнових виробів за місцем реалізації на загальну суму 9398,18 грн.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року№265/95-ВР (далі - Закон №265). Відповідно до преамбули цього закону його дія поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Так, згідно з п.1 ст.3 цього закону суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до пункту третього цієї статті застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування. Пунктом 12 статті 3 Закону №265 визначено вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно з п.1 ст.17 Закону №265 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: зокрема, за непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше - 1 гривня.

В силу вимог ст.20 Закону №265 до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктами 212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України передбачено, що особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів, є платником акцизного податку.

Відповідно до пп.212.3.1-1 п.212.3 ст.212 Податкового кодексу України особи - суб'єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов'язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу товарів не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Пунктом 216.9 статті 216 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно з ст.223 Податкового кодексу України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю. Платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Пунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Зі змісту акта про результати перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з акцизного податку від 29.01.2016 року №3/2100/НОМЕР_1 вбачається, що позивачем не було подано податкової звітності з акцизного податку за вересень 2015 року (а.с.21-22), у зв'язку з чим до ОСОБА_3 застосовано штраф у розмірі 170 грн. (а.с.20).

Частина 1 статті 19 Конституції України гарантує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що фіскальний орган, застосовуючи до ОСОБА_3 штрафні санкції та донараховуючи їй грошові зобов'язання з акцизного податку, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому податкові повідомлення-рішення № від 21.10.2015 року, № та № від 04.02.2016 року, рішення № від 15.01.2016 року обґрунтовані, правомірні та такі, що не підлягають скасуванню.

Доводи позивача, що такі штрафні санкції не повинні до неї застосовуватися, оскільки вона роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами не здійснює, а продавця магазину ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги. Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду в повному обсязі.

Так, дійсно постановою Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/15480/15-п від 25.12.2015 року ОСОБА_4 визнано винною в скоєнні адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає 850 грн. з конфіскацією предметів торгівлі відповідно до протоколу вилучених речей від 30.09.2015 року (а.с.26).

ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП як продавця, а ОСОБА_3 несе відповідальність як фізична особа-підприємець за виявлені в ході перевірки порушення норм Законів України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та Податкового Кодексу України, що за своєю правовою природою є різними видами відповідальності.

Твердження ОСОБА_3 про її необізнаність про реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів ОСОБА_4, оскільки така здійснювалася з власної ініціативи останньої, суд також не бере до уваги, як такі, що спростовуються наявними матеріалами справи та показаннями свідків.

Представник позивачки під час апеляційного розгляду також надавав суперечливі покази з цього приводу: спочатку вказував, що ОСОБА_4 виконувала роботи по прибиранню магазину на підставі договору підряду, також здійснювала підготовку магазину до передачі в оренду. Водночас згідно акту виконаних робіт ОСОБА_4 сплачено кошти саме за виконання робіт з торгівлі (а.с.63).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено факту офіційних трудових відносин продавця та позивачки не мають правового значення у справі. Для притягнення до відповідальності за порушення норм Законів України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначальним є встановлення фактів порушень відповідних норм законодавства.

Матеріли справи безспірно свідчать, що такі факти встановлені саме стосовно ОСОБА_3 як суб'єкта господарювання.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 15.01.2016 року рішенням № до ОСОБА_3 застосовано фінансові санкції в розмірі 75455,36 грн. (а.с.8), що на момент винесення податкової вимоги було чинне, не скасоване. Оскільки узгоджене грошове зобов'язання, визначене цим рішенням, позивачем не було сплачене в установлені законодавством строки, то податковим органом правомірно та обґрунтовано прийнято оскаржувану податкову вимогу про сплату податкового боргу на суму 75455,36 грн.(а.с.25).

За встановлених в ході розгляду справи обставин, суд також дійшов висновку, що рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку №000391705 від 24.02.2016 року відповідає вимогам правомірності, визначених ч.3 ст.2 КАС України, обґрунтоване та таке, що не підлягає скасуванню, оскільки здійснюваний позивачем вид діяльності не дає право на право застосування спрощеної системи оподаткування.

Так, в силу вимог абз.3 пп.291.5.1 п.291.5 ст.291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп: суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють: виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов'язаної з роздрібним продажем пива та столових вин).

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність форми прийнятих податкових повідомлень-рішень, то колегія суддів з цього приводу вважає за необхідне вказати, що недодержання вимог правових норм, а також правил, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо може бути підставою для визнання такого акта недійсним (протиправним) лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийняти відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним.

Щодо доводів про припинення підприємницької діяльності позивачки, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 11.32 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300, підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки.

Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незаленої професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) погашення грошових зобов'язань та/або податкового боргу здійснюється за рахунок майна зазначеної особи. Особою, відповідальною за погашення грошових зобов'язань чи податкового боргу фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, є така фізична особа.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності. Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу річну податкову декларацію за звітний рік, у якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Таким чином, Порядок обліку платників податків і зборів, передбачає підстави та процедуру обліку осіб, які припинили підприємницьку діяльність, однак щодо них існують незакінчені спори по зобов'язанням, несплачені зобов'язання.

У випадку з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, правовідносини щодо оскарження податкових повідомлень-рішень не є припиненими, тим більше такі правовідносин передбачають правонаступництво - після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності, фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновків, що постанову від 30.06.2016 р. Рівненським окружним адміністративним судом винесено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і суд повно та всебічно дослідив надані докази, вірно встановив обставини справи та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а тому апеляційну скаргу суд залишає без задоволення а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "30" червня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області вул. Відінська,8,м.Рівне,33023

4-представнику ОСОБА_5 - АДРЕСА_2