Справа № 805/2314/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 серпня 2016 р. Справа № 805/2314/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О., при секретарі Белікові Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду позовну заяву Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПФ-Донецьк" про скасування державної реєстрації на транспортний засіб та зобов'язання виключити транспортний засіб з під арешту, -

за участю:

від позивача - Федорова Ф.К. - за довіреністю,

від відповідача 1 - Мальцевої А.М., Максименка Р.В. - за довіреністю,

від відповідача 2 - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПФ-Донецьк", в якому просить суд:

- Скасувати державну реєстрацію від 23 вересня 2011 року, проведену ВРЕР № 2 м. Донецька при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області на підставі якої видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САК 067373 Товариству з обмеженою відповідальністю "СПФ-Донецьк" () на кран стріловий автомобільний марки КС-55712, марка шасі КРАЗ-65053, № шасі Y7А650530В0813723, № двигуна АО 414614, рік випуску 2010, номерний знак АН 5342 НО, який придбаний у власність Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" згідно до договору про закупівлю товарів за державні кошти № 10-77 СтБст/1039 від 23 грудня 2010 року, що не визнається Територіальним сервісним центром 1443 регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у м. Краматорськ;

- Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виключити з під арешту транспортний засіб кран стріловий автомобільний марки КС-55712, марка шасі КРАЗ-65053, № шасі Y7А650530В0813723, № двигуна АО414614, рік випуску 2010, номерний знак АН 5342 НО, який накладено згідно до постанови заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції від 11 січня 2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, наполягаючи на їх задоволенні. У обґрунтування позовних вимог, крім іншого, зазначив, що він вважає Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" власником транспортного засобу САК 067373 - крана стрілового автомобільного марки КС-55712, марка шасі КРАЗ-65053, № шасі Y7А650530В0813723, № двигуна АО414614, рік випуску 2010, номерний знак АН 5342 НО, а тому наполягав на тому, щоб під час вирішення спору по суті судом було визнано право власності на зазначений об'єкт саме за Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг".

Представники відповідача 1 - Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись, зокрема на те, що дії по реєстрації права власності на транспортний засіб - кран стріловий автомобільний марки КС-55712, марка шасі КРАЗ-65053, № шасі Y7А650530В0813723, № двигуна АО414614, рік випуску 2010, номерний знак АН 5342НО (далі по тексту - кран стріловий, об'єкт) вчинені саме на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПФ-Донецьк" () були вчинені правомірно в межах функціональних обов'язків відповідача. При цьому, посилались на те, що третьою особою був наданий документ у підтвердження права власності на зазначений об'єкт, а саме - оригінал акту прийому-передачі /ДОД-6/ НДЦ-114249 від 01 вересня 2011 року від виробника автокрану його власнику, який був наданий на підтвердження права власності, а тому став підставою проведення реєстрації права власності на це майно саме за третьою особою. Також відповідачем 1 було зазначено, що оригінали документів на підставі яких проводилась реєстрація права власності на кран стріловий залишились на тимчасово непідконтрольній Українській владі території, проте, навіть якщо б ці документи і були вивезені, їх було б знищено внаслідок спливу трирічного строку зберігання зазначеного виду документації.

Під час дослідження обставин справи та здійснення системного аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, а також зважаючи на те, що для вирішення спору по суті суду необхідно з'ясувати хто саме є законним власником крана стрілового та виходячи з цього робити висновок про правомірність вчинення дій відповідачами, судом було встановлено, що спірні правовідносини не підлягають вирішенню в адміністративному провадженні з огляду на наступне.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що підставою виникнення спірних правовідносин є укладення між позивачем, третьою особою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Ставки» Додаткового договору від 20 травня 2015 року № 214 до Договору фінансового лізингу від 21 квітня 2011 року № 5-11-18 стбст-пл/303 (а.с. 17-20, 23). При цьому, під час здійснення переоформлення документації на об'єкт лізингу - стріловий автокран, у позивача виникли складнощі, оскільки зазначений об'єкт був обтяжений арештом.

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача до суду з вимогою скасувати державну реєстрацію від 23 вересня 2011 року, проведену ВРЕР № 2 м. Донецька при УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області на кран стріловий за СПФ «Донецьк» та виключити зазначений об'єкт з під арешту, накладеного відповідачем 2. Тобто, підставою виникнення спірних правовідносин стало те, що між позивачем та третьою особою існує спір про право власності, який виник внаслідок неналежного виконання умов Договору фінансового лізингу від 21 квітня 2011 року № 5-11-18 стбст-пл/303.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що підставою виникнення спірних правовідносин, у даному випадку, фактично є спір про право, тобто господарсько-правовий спір, оскільки суб'єктами зазначених правовідносин є суб'єкти підприємницької діяльності. Без визначення фактичного власника предмета спору - автокрана стрілового, неможливо встановити чи правомірно були вчинені дії по реєстрації права власності на даний предмет за відповідним суб'єктом та чи є дії відповідачів протиправними. Наявними у матеріалах справи документами у тому числі: статутними документами позивача, копіями договору лізингу, додатків до нього, актів прийому - передачі предмета лізингу -стрілового автокрана, копією технічного паспорта транспортного засобу (а.с. 7-25) підтверджується те, що зазначені правовідносини стосуються права позивача, як власника, розпоряджатись стріловим автокраном, що є підставою виникнення спірних правовідносин, а також оскарження позивачем дій відповідачів щодо реєстрації права власності на стріловий автокран та застосування заборон щодо права розпоряджатись зазначеним об'єктом (накладенням арешту).

Згідно до умов п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

За правилами п. 5 ч.2 цієї статті КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Зі змісту ч. 1 ст. 17 КАС України вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, які виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

У даному ж випадку, для вирішення спору по суті суду необхідно встановити хто саме є законним власником крану стрілового, оскільки саме неможливість у повному обсязі реалізувати право власності позивачем (розпорядитись об'єктом) є підставою даного спору. Не визначивши власника зазначеного майна суд не має законних підстав для обґрунтування висновків щодо правомірності або неправомірності вчинення дій відповідачами. Тобто, даний спір не може бути вирішений адміністративним судом по суті без визначення права власності на кран стріловий. В той же час, питання щодо встановлення права власності, набутого під час здійснення господарської діяльності суб'єктом господарювання не є компетенцією адміністративного суду.

Нормами ст. 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства України є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Згідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам, зокрема, підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Відповідно до норм Поставнови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10, у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України ( 436-15 ), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з наявних у справі доказів, між позивачем та СПФ «Донецьк» існує спір про право власності на кран стріловий, який є предметом Додаткового договору від 20 травня 2015 року № 214 до Договору фінансового лізингу від 21 квітня 2011 року № 5-11-18 стбст-пл/303 (а.с. 17-20, 23). Таким чином, спірні правовідносини виникли між суб'єктами господарювання: Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Ставки» та СПФ «Донецьк» під час виконання договору лізингу та додаткової угоди до нього в частині передачі права власності на об'єкт лізингу, і вже як наслідок, реєстрації зазначеного права та обтяжень на об'єкт лізингу відповідачами.

Тому суд вважає, що зазначений спір не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право на справедливий суд включає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом, визначеним законом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини фраза «визначеного законом», крім іншого, поширюється на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися «судом, визначеним законом» у значенні п.1 ст.6 Конвенції (справа «Сокуренко і Стригун проти України»).

А тому, розгляд даної справи по суті за правилами адміністративного судочинства потягне за собою порушення права позивача на судовий захист, закріпленого у ст. 55 Конституції України.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що дана справа не може бути вирішена адміністративним судом, та, відповідно, не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Підставою виникнення спору є госоподарсько-правові відносини (спір про право власності, яке виникло під час здійснення діяльності суб'єктами господарювання), який підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Повний текст ухвали складений 29 серпня 2016 року

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст.ст. 159, 160, 165, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження по справі № 805/2314/16-а за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та Відділу державної виконавчої служби Краснолиманського міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПФ-Донецьк" про скасування державної реєстрації на транспортний засіб та зобов'язання виключити транспортний засіб з під арешту.

Роз'яснити позивачеві, що вирішення даного спору належить до юрисдикції Господарського суду Донецької області.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частина проголошені у судовому засіданні 25 серпня 2016 року в присутності представника позивача та представників відповідача 1.

Повний текст ухвали складається у відповідності до ст. 160 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.