Справа № 553/2690/16-а
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2690/16-а
Провадження № 2-а/553/84/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.08.2016 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Артамонової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити виплату пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що працює на посаді державного нотаріуса, а також перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, з жовтня 2009 року отримувала пенсію на підставі Закону України "Про державну службу", виплата якої припинена з 01.05.2015 року. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.02.2016 року визнано протиправним припинення виплати пенсії та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві, правонаступником якого є відповідач по даній справі, виплатити їй пенсію в розмірі 2902 грн. 61 коп., що становить 85 % від призначеної 14 жовтня 2009 року пенсії в розмірі 3414 грн. 83 коп., починаючи з 01 травня 2015 року до 31 грудня 2015 року.

Оскільки з 01.01.2016 року виплата пенсії знову припинена, у зв'язку з чим вона звернулась до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про перерахування невиплаченої пенсії, проте отримала відповідь № 96/Ш-17 від 03.02.2016 року про те, що подальші виплати не будуть відновлені з посиланням на Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 911-VIII від 24.12.2015 року.

Просить суд визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати пенсії з 01.01.2016 року, зобов'язати відновити її виплату з вказаної дати, а також встановити місячний строк для подання відповідачем звіту про виконання постанови суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Наголосила на тому, що працює на посаді завідуючої Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, та згідно чинного законодавства не є державним службовцем, відповідно, виплата пенсії з 01.01.2016 року припинена їй безпідставно.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, внесено зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" та передбачено, що у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Оскільки позивач продовжує працювати на посаді державного нотаріуса, що відповідно до Закону України "Про нотаріат" в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюється до державних службовців, виплата пенсії з 01.01.2016 року припинена правомірно, підстав для її відновлення немає

Просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, ознайомившись з правовою позицією сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків , встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, в 2007 році їй призначена пенсія на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" року, а з 14.10.2009 року вона отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про державну службу".

До цього часу позивач продовжує працювати на посаді завідувача Третьої Полтавської державної нотаріальної контори.

З 01.01.2016 року виплата пенсії ОСОБА_1 не здійснюється.

Відповідно до листа Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 423/Ш-02 від 30.06.2016 року позивачу повідомлено, що з 14.10.2009 року вона отримує пенсію, призначену згідно Закону України "Про державну службу" як державному нотаріусу. Відповідно до п. 5 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про нотаріат" № 614-VI від 01.10.2008 року, державні нотаріуси в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій. Також Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 911-VIII від 24.12.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року, внесено зміни до ст. 37 Закону України "Про державну службу" і передбачено, що у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Оскільки вона в даний час продовжує працювати на посаді державного нотаріуса, виплата пенсії згідно чинного законодавства не здійснюється.

Як встановлено в ч. 4 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 911-VIII від 24.12.2015 року, тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особам відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, не викликає сумніву той факт, що позивач працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України "Про нотаріат", який не включений до переліку законів України, визначених в ч. 4 ст. 37 Закону України "Про державну службу", що є підставою для обмеження у виплаті пенсії в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Крім того, зміст норми ст. 3 Закону України "Про нотаріат", якою визначено статус та вимоги до осіб, які є нотаріусами, дає підстави стверджувати про те, що вказані особи не мають статусу державних службовців.

Такий висновок об'єктивно підтверджується положеннями інших чинних нормативних актів, в тому числі ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", яка чітко визначає, що нотаріуси не є державними службовцями, а являються особами, що надають публічні послуги.

Закон України "Про державну службу" розповсюджується на осіб, що працюють на посадах державних службовців, лише частково у чітко визначених межах.

Як встановлено в п. 5 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про нотаріат" № 614-VI від 01.10.2008 року, державні нотаріуси в частині оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій. Стаж роботи державних нотаріусів у державних нотаріальних конторах зараховується до стажу державної служби.

Згідно спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України Міністерства юстиції України та Пенсійного фонду України від 16.08.2015 року № 02-540-6, № 31-26-2951, № 10229/02-30, відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну службу" службовцям, які обіймають посади, віднесені до категорій посад державних службовців, присвоюються ранги державних службовців. Згідно з Указом Президента України від 23.08.98 року N 932/98 "Про врегулювання діяльності нотаріату в Україні" державні нотаріуси щодо оплати праці та пенсійного забезпечення прирівнюються до державних службовців відповідних категорій. Кабінетом Міністрів України акт про віднесення посад державних нотаріусів до категорій посад державних службовців не видавався.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 є протиправними, вчиненими з порушенням норм чинного законодавства.

А тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправними та зобов'язання відновити виплату пенсії з 01.01.2016 року.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1, суд враховує наступне.

Як встановлено в ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

До суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулася 19.07.2016 року. При цьому, позивач в судовому засіданні пояснила, що пенсію отримувала один раз на місяць 23, 24 або 25 числа кожного місяця.

Таким чином, не викликає сумніву той факт, що про порушення свого права внаслідок невиплати пенсії позивач могла дізнатись не раніше, ніж 23.01.2016 року, при цьому, даних про те, що вона раніше була попереджена про припинення виплати пенсії судом не встановлено, натомість зі змісту позовних вимог та пояснень позивача в судовому засіданні судом встановлено, що оскільки вона не є державним службовцем, вважала, що дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 911-VIII від 24.12.2015 року на неї не розповсюджується.

А тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом не пропустила строк позовної давності, визначений в ч. 2 ст. 99 КАС України, у зв'язку з чим вважає клопотання представника відповідача безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області подати у місячний строк з дня набрання чинності даною постановою суду звіт про виконання судового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна