Справа № 820/2641/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 серпня 2016 р. № 820/2641/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

суддів - Мельникова Р.В., Нуруллаєва І.С.,

при секретареві судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участі: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління МВС України у Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, Харківського міського управління ГУ МВС України в Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління МВС України у Харківській області від 06.11.2015 № 681 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ за п. 63 "з" / через скорочення штатів/ старшину міліції ОСОБА_2 з посади інспектора патрульної служби взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 06.11.2015;

- поновити ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 07.11.2015 зі збереженням спеціального звання, а за відсутності такої, призначити на відповідну рівнозначну посаду в інших територіальних органах внутрішніх справ України;

- стягнути з Головного управління МВС України у Харківській області на користь позивача суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по день фактичного поновлення на посаді;

- зобов'язати Головне управління МВС України у Харківській області розглянути рапорт ОСОБА_2, поданий в 2015 році, про зарахування до кадрового резерву Національної поліції згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання проходити службу в поліції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказ про його звільнення є незаконним та порушує його права, свободи та інтереси, що потребує судового захисту.

В обґрунтування заперечень на позов представник відповідача - Міністерства внутрішніх справ України, вказав, що наказ про звільнення позивача є законним та обґрунтованим, оскільки він, в силу приписів п.8 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» є попереджений про звільнення через скорочення штатів, а тому, оскільки ОСОБА_2 не було прийнято на службу до органів поліції, за таких обставин, враховуючи норми п.10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» названого Закону, останній підлягав звільненню на підставі п.63 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

В обґрунтування заперечень на позов представник відповідачів - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, звернув увагу суду, що Головне управління Національної поліції в Харківській області не є правонаступником ГУ МВС України в Харківській області, а тому, в силу приписів п.9 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» позивач, який є належним чином попереджений про звільнення , у разі бажання подальшого проходження служби повинен був звернутись до Головного управління Національної поліції в Харківській області з відповідною заявою. Проте таких дій позивач не вчиняв, а тому його було правомірно звільнено на підставі п.63 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідачів - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі представників відповідачів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено , що позивач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ на підставі наказу №275 о/с від 02.09.2008, про що зроблено запис у трудову книжку серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

При цьому, з наявної в матеріалах справи копії послужного списку вбачається, що позивач зокрема з 15.09.2015 по 06.11.2015 обіймав посаду інспектора батальйону патрульної служби Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області ( а.с.110-112).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» постановлено ліквідувати територіальні органи МВС як юридичні особи публічного права.

Судом встановлено, що 04.09.2015 на виконання вказівки МВС України від 03.09.2015 №32175/Тх ГУМВС в Харківській області підготовлено та розіслано до всіх органів і підрозділів службову телеграму за №7/12676, де зазначалось про те, що 02.07.2015 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набирає чинності 07.11.2015 та на виконання п. 8 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів і установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів, з якою позивач ознайомлений під підпис ( а.с.116-117).

Наказом МВС України від 04.09.2015 № 1071, який оголошено наказом ГУМВС України в Харківській області від 30.09.2015 № 1201, по ГУМВС здійснені організаційно-штатні зміни, згідно з якими скорочені всі посади у батальйоні патрульної служби - підрозділі, який був підпорядкований Харківському міському управлінню ГУМВС України в Харківській області ( а.с.115).

При цьому, з рапорту позивача, поданого 30.09.2016 на ім'я начальника ГУМВС України в Харківській області вбачається, що позивач обізнаний про те, що його посада скорочується, відповідно до наказу ГУМВС України в Харківській області від 30.09.2015 № 1201, а також обізнаний про те, що у разі не перепризначення на посаду до лав поліції у двомісячний термін, його буде звільнено з ОВС через скорочення штатів ( а.с.127).

Службовою телеграмою 04.11.2015 № 7/14726 ГУМВС України в Харківській області до відома особового складу зокрема батальйону патрульної служби Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, у складі якого проходив службу позивач, було доведено необхідність подання заяв про звільнення з лав ОВС у зв'язку з переходом на службу до Національної поліції - у разі бажання подальшого проходження служби ( а.с.118).

Наказом ГУМВС України в Харківській області від 06.11.2015 № 681о/с позивача звільнено з ОВС України за п.64 «з» (через скорочення штатів) ( а.с.113).

16.11.2015 позивач отримав трудову книжку, витяг з наказу про звільнення та інші документи, про що ним було складено розписку (а.с.60).

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 110 Цивільного кодексу України передбачена ліквідація юридичної особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Суд зазначає, що ліквідація логічно пов'язана із скороченням чисельності і штату працівників. У разі ліквідації чисельність працівників скорочується, а весь штат працівників ліквідується. Ліквідація це така форма припинення юридичної особи, за якої припиняються її права та обов'язки, тобто вона знімається з реєстрації в усіх фондах та організаціях.

Отже, при повній ліквідації чисельність працівників скорочується, а весь штат працівників ліквідується, крім працівників відносно яких діють обмеження на звільнення, тобто пряма заборона на звільнення перелічених працівників, оговорена в Законі.

02 липня 2015 року Верховною радою України прийнято закон "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ, 06 серпня 2015 року цей Закон опубліковано в офіційному виданні "Голос України" №141-142.

За п. 1 розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Відповідно до п. 8 розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про Національну поліцію" з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Як встановлено п. 9 розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно п. 10 розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до п.п. "з" п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як встановлено судом, позивач не прийнятий на службу до національної поліції, оскільки з відповідною заявою про прийом на службу до Головного управління Національної поліції у Харківській області, в період часу з жовтня 2015 до червня 2016, не звертався, що вбачається з довідки № 7/362/1750 від 16.06.2015 (а.с.128).

Крім того, рапортом тво. Командира батальйону патрульної служби Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 06.11.2015 було доведено до відома начальника ГУ МВС України в Харківській області коло підпорядкованих працівників батальйону, які відмовились від подання будь-яких рапортів, серед яких є і позивач ( а.с.119).

За таких обставин, звільнення ОСОБА_2 зі служби органів внутрішніх справ проведено у відповідності розділу ХІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про Національну поліцію", а тому суд вважає спірний наказ Головного управління МВС України у Харківській області від 06.11.2015 № 681 о/с в частині звільнення з органів внутрішніх справ за п. 63 "з" / через скорочення штатів/ старшину міліції ОСОБА_2 з посади інспектора патрульної служби взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 06.11.2015 таким, що прийнято на підставі, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Щодо позовної вимоги про поновлення ОСОБА_2 на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора патрульної служби взводу № 2 роти № 4 батальйону патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в Харківській області з 07.11.2015 зі збереженням спеціального звання, а за відсутності такої, призначити на відповідну рівнозначну посаду в інших територіальних органах внутрішніх справ України, суд зазначає наступне.

Згідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Оскільки судом не встановлено, що звільнення позивача є незаконним, тому підстави для поновлення по службі органів внутрішніх справ відсутні.

Вимога про стягнення з Головного управління МВС України у Харківській області на користь позивача суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по день фактичного поновлення на посаді є похідною від вимоги про поновлення позивача на посаді, а тому також не підлягає задоволенню.

Поряд з тим, суд зазначає, що статтею 42 Кодексу законів про працю України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема, особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Посилання позивача на недотримання відповідачами норм Кодексу законів про працю України під час його звільнення є необґрунтованими, оскільки Кодекс законів про працю України не регулює порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позовна вимога про зобов'язання Головне управління МВС України у Харківській області розглянути рапорт ОСОБА_2, поданий в 2015 році, про зарахування до кадрового резерву Національної поліції згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв'язку із виявленням бажання проходити службу в поліції також не підлягає задоволенню, оскільки розглядом справи доведено, що позивач не звертався до Головного управління Національної поліції в Харківській області з будь-якими рапортами та, навпаки, відмовлявся від їх подачі, що прямо вказано в рапорті тво. Командира батальйону патрульної служби Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 06.11.2015, яким було доведено до відома начальника ГУ МВС України в Харківській області коло підпорядкованих працівників батальйону, які відмовились від подання будь-яких рапортів, серед яких є і позивач. При цьому, у судовому засіданні представник позивача не надав будь-яких пояснень з цього приводу.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди серед іншого перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин справи.

При розгляді даної справи судом встановлено, що у спірних правовідносинах відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області, Міністерства внутрішніх справ України, Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 26 серпня 2016.

Головуючий суддя Мар'єнко Л.М.

Судді Мельников Р.В.

Нуруллаєв І.С.