Справа № 761/32834/15-а
Суддя: Рибак М. А.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/159/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Рибака М.А.

при секретарі: Сівоха І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого державного інспектора державної інспекції сільського господарства міста Києва Скряги Олександра Вікторовича про визнання дій протиправними, визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення, скасування акту перевірки та постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду із позовом до старшого державного інспектора державної інспекції сільського господарства міста Києва Скряги Олександра Вікторовича (далі по тексту - відповідач) про визнання дій протиправними, визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення, скасування акту перевірки та постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно та з порушенням вимог законодавства проведено перевірку дотримання МНТКП «Лана» вимог земельного законодавства та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП України та п. б ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, оскільки жодним матеріалом справи не підтверджено того, що МНТКП «Лана» самовільно використовує земельну ділянку по вул. Паркова дорога, 2а на Трухановому острові в місті Києві, а саму перевірку було проведено формально, без виходу на місцевість. Окрім того, саму перевірку було призначено та проведено в порушення Постанови КМУ № 408 від 13.08.2014 року, якою запроваджено обмеження на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати дії відповідача протиправними; визнати недійсним протокол про адміністративне правопорушення № 02 від 20.08.2015 року; скасувати акт перевірки № А 25/192 від 11.08.2015 року та постанову про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд про його задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

25.07.2016 року від Держсільгоспінспекції надійшли письмові пояснення по справі, в яких остання вважала свої дії законними з огляду на те, що перевірка була призначена за дорученням слідчого у кримінальному провадженні. Під час проведення перевірки було встановлено, що МНТКП «Лана» користується земельною ділянкою площею 0,0828 га по вул. Паркова дорога, 2а у Дніпровському районі без дозвільних документів, за даними земельного кадастру.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі постанови Дніпровського РУ ГУМВС України в місті Києві від 14.05.2015 року було видано направлення на проведення перевірки від 29.07.2015 року дотримання вимог земельного законодавства при використанні МНТКП «Лана» земельної ділянки по вул. Паркова дорога, 2-а в Дніпровському районі міста Києва (а.с. 20).

Для проведення перевірки направлено співробітників Держсільгоспінспекції Скрягу О.В. та Домашенка Р.В.

Згідно з актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства № А 25/192 від 11.08.2015 року встановлено порушення статті 125 та 126 ЗК України, п. б статті 211, ч. 1 ст. 212 ЗК України. (а.с. 7-13). Акт підписано Скрягою О.В. та Домашенком Р.В.

20.08.2015 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення № 02, за яким встановлено, що фактично МНТКП «Лана» користується земельною ділянкою площею 0,0828 га по вул. Паркова дорога, 2а у Дніпровському районі без дозвільних документів, за даними земельного кадастру (а.с. 16-17).

Згідно із постановою про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена 53-1 КУпАП та п. б частини першої статті 211 Земельного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 18-19).

Визнати законними вказані документи неможна з огляду на наступне.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 408 «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» встановлено, що надання дозволу Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців державними інспекціями та іншими контролюючими органами за переліком згідно з додатком (за винятком перевірок стану підготовки до роботи енергетичних об'єктів суб'єктів електроенергетики та суб'єктів відносин у сфері теплопостачання) здійснюється шляхом прийняття відповідного розпорядження. Надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Слід зазначити, що Законом № 1697-VII від 14.10.2014 року, з частини другої статті 40 Кримінального процесуального кодексу було виключено пункт 4, за яким слідчому у кримінальному провадженні надавалось право на призначення ревізій та перевірок у порядку, визначеному законом.

З наведеного слід дійти висновку про те, що призначення ревізій та перевірок у кримінальному провадженні належить до компетенції слідчого судді, а не слідчого.

Отже, для проведення перевірки Держсільгоспінспекцією в місті Києві необхідно було отримати або дозвіл КМУ або ухвалу слідчого судді, тоді як вказана перевірка проводилась на підставі постанови слідчого та наказу Держсільгоспінспекції.

Окрім того, із ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2016 року вбачається, що під час допиту головний спеціаліст відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням і охороною земель Домашенко Р.В., показав, що в складанні акту перевірки № А 25/192 від 11.08.2015 року та розрахунку розміру завданої шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття МНТКП «Лана» земельної ділянки участі не приймав, що вищезазначені документи виготовив його начальник Скряга О.В.. а в подальшому переконав його поставити свій підпис в акті перевірки та розрахунку (а.с. 127).

Із матеріалів справи вбачається, що для складення акту перевірки та її проведення не запрошувались і представники МНТКП «Лана».

Щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, то слід зазначити, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що саме відповідач самовільно займає земельну ділянку, оскільки на підтвердження цього відповідачем не було надано жодних доказів, в тому числі і на вимогу суду, даних земельного кадастру, на підставі яких відповідач дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів правомірності свого рішення, а також заперечень, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

За таких обставин, не можна визнати законними та правомірними дії відповідача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складення акту перевірки № А 25/192 від 11.08.2015 року, протоколу про адміністративне правопорушення № 02 від 20.08.2015 року та постанови про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню судом.

Щодо вимог про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення № 02 від 20.08.2015 року; скасування акту перевірки № А 25/192 від 11.08.2015 року та постанови про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

Самі по собі акт перевірки та протокол про адміністративне правопорушення не є рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому їх висновки не можуть бути предметом спору.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Акт перевірки та протокол у справі про адміністративне правопорушення є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документами, на підставі яких приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

З огляду на вказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена 53-1 КУпАП та п. б частини першої статті 211 Земельного кодексу України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., як такої, що не відповідає вимогам законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8,17,18,19,160,162,167 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого державного інспектора державної інспекції сільського господарства міста Києва Скряги Олександра Вікторовича про визнання дій протиправними, визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення, скасування акту перевірки та постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного інспектора державної інспекції сільського господарства міста Києва Скряги Олександра Вікторовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складення акту перевірки № А 25/192 від 11.08.2015 року, протоколу про адміністративне правопорушення № 02 від 20.08.2015 року та постанови про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 02 від 25.08.2013 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена 53-1 КУпАП та п. б частини першої статті 211 Земельного кодексу України та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою суду за наслідками апеляційного провадження.

СУДДЯ М.А. РИБАК