Справа № 461/2207/16-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Справа № 876/4444/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Довгополова О.М.,

Глушка І.В.,

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2016 року у справі №461/2207/16-а за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

31.03.2016р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 08 серпня 2014 року №605 в частині затвердження інформаційної картки адміністративної послуги «Погодження вибору місця розташування земельної ділянки».

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2015 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що інформаційна картка адміністративної послуги «Погодження вибору місця розташування земельної ділянки», затверджена рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014р. №605, не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема в частині переліку документів, необхідних для отримання адміністративної послуги. Відповідач на власний розсуд значно збільшив визначений законом вичерпний перелік документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Окрім того, передбачено подання плану земельної ділянки масштабу 1:500, виконаного спеціалізованою землевпорядною організацією з зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями, хоч ст.118 Земельного кодексу України не встановлює подібних вимог. Таким чином, висновки суду першої інстанції, вважає необґрунтованими та помилковими.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги, на основі наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, 01.02.2016р. ОСОБА_2 звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) орієнтованою площею 0,06 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, додавши до клопотання: копію паспорта, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, графічні матеріали (фрагмент Публічної кадастрової карти України), на яких позначено бажане місце розташування ділянки, копію довідки за даними форми 6-зем (а.с.5).

Листом Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради від 05.02.2016р. №2403-229 ОСОБА_2 роз'яснено, що для прийняття Львівською міською радою рішення (ухвали) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки необхідно, відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014р. №605 подати такі документи: заяву на ім'я Львівського міського голови; план земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, з зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал - два примірники); довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видану відділом Держгеокадастру м. Львові Львівської області; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держгеокадастру у м. Львові Львівської області (про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки); письмову згоду землекористувачів на ім'я Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частини у разі долучення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів (засвідчена нотаріально у поточному році); копію паспорта громадянина України (1, 2, 11 сторінки).

Вважаючи рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014р. №605 в частині затвердження Інформаційної картки адміністративної послуги «Погодження вибору місця розташування земельної ділянки» протиправним, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції перевіривши оскаржуване рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014 року № 605 на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України дійшов висновку, що останнє прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому є правомірним та скасуванню не підлягає.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Згідно з п. «г» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, в редакції чинній на момент звернення позивача із заявою, (далі - ЗК України) громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до пп. «а» та «б» ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Частиною 6 ст.118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, до клопотання про отримання земельної ділянки, яка не перебуває у користуванні інших осіб, для будівництва та обслуговування жилого будинку у власність в межах норм безоплатної приватизації, згідно приписів ч.6 ст.118 ЗК України слід додавати лише графічні матеріали, на яких зазначено її бажане місце розташування. При цьому, уповноваженому вирішувати зазначені питання органу забороняється вимагати додаткові матеріали та документи.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за наявності поданого клопотання з додатками, передбаченими ч.6 ст.118 ЗК України.

Відповідно до положень ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (пп.1); підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна (пп.4).

Згідно з пп.1 п. «а» ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад.

Відповідно до ч.1 пп.4 п. «б» ст.27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: організаційне забезпечення надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012р. №5203-VI (далі - Закон №5203-VI) суб'єктом надання адміністративних послуг на кожну адміністративну послугу, яку він надає відповідно до закону, затверджуються інформаційна і технологічна картки, а у разі якщо суб'єктом надання є посадова особа, - органом, якому вона підпорядковується.

Інформаційна картка адміністративної послуги розміщується суб'єктом надання адміністративних послуг на його офіційному веб-сайті та у місці здійснення прийому суб'єктів звернень.

Частинами 5 та 6 ст.9 Закону №5203-VI встановлено, що перелік та вимоги до документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, визначаються законом. Забороняється вимагати від суб'єкта звернення документи або інформацію для надання адміністративної послуги, не передбачені законом.

З матеріалів справи вбачається, що Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято Рішення №605 від 08.08.2014р. «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» (зі змінами), додаток 2 якого «Інформаційна картка адміністративних послуг - погодження вибору місця розташування земельної ділянки» містить перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання.

Відповідно до п.2 «Перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, а у разі потреби - інформація про умови чи підстави отримання адміністративної послуги» Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додатку 2 затвердженого п.1.2 Рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014р. №605 закріплено перелік документів: 1. Заява на ім'я Львівського міського голови (додатки 1, 2 до цієї інформаційної картки). 2. План земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, з зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал - два примірники). 3. Довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області. 4. Довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, видана відділом Держземагентства у м. Львові Львівської області (про наявність зареєстрованих на заявника правовстановлюючих документів на земельні ділянки). 5. Копії зареєстрованих правовстановлюючих документів на земельну ділянку (засвідчені нотаріально у поточному році, договір оренди - заявником). 6. Письмова згода землекористувачів на ім'я Львівського міського голови щодо вилучення з користування земельної ділянки або її частини у разі долучення земельної ділянки (її частини) з земель цих землекористувачів (засвідчена нотаріально у поточному році). 7. Копії правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно (договорів купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, свідоцтв про право на спадщину, рішень судів тощо), копії реєстраційних посвідчень або витягів про реєстрацію права власності (засвідчені нотаріально у поточному році). 8. Копія технічного паспорта на об'єкт нерухомого майна зразка 1995 року, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», з планом земельної ділянки, експлікацією та відміткою про узаконення самовільного будівництва при наявності такого, чи на гараж (засвідчена львівським комунальним підприємством, що обслуговує житловий фонд, у поточному році), копія розпорядження голови районної адміністрації або рішення суду, на підставі якого узаконене самовільне будівництво. 9. Копія паспорта громадянина України (1, 2, 11 сторінки). 10. Копія статуту підприємства (засвідчена заявником). 11. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. 12. Довідка про справляння плати за землю за 2 роки, що передують даті подання заяви на оформлення землекористування, з вказаними сумами сплати та заборгованості, видана Державною податковою інспекцією відповідного району м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області. 13. Протокол комісії з релігійних питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб'єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способами, визначеними законодавством, є підставою для прийняття рішення про відмову в позові. Судовому захисту підлягає порушене, а не ілюзорне право.

Як вбачається з підстав та обґрунтувань заявленого позову, позивач вважає що підставою для відмови у вирішенні питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Пирогівка, 24 слугувало протиправне рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №605 від 08.08.2014р. в частині затвердження Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки (Додаток 2), а тому таке підлягає скасуванню, оскільки створює перешкоди у реалізації конституційного права власності на землю.

Аналізуючи рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №605 від 08.08.2014р. в частині затвердження Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки (Додаток 2) в контексті вимог законодавства, поданого позивачем 01.02.2016р. до Львівської міської ради клопотання та відповіді на нього від 05.02.2016р. суд апеляційної інстанції зазначає, що підпункти 2, 3, 4 пункту 2 Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додатку 2, який затверджений п.1.2 рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №605 від 08.08.2014р. «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» (зі змінами), на які містяться покликання у листі від 05.02.2016р. №2403-229, є такими, що не відповідають приписам ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону №280/97-ВР акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною 4 ст.9 КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пленумом Верховного суду України у п.5 постанови «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 1 листопада 1996 року роз'яснено, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Так, зі змісту пп.2 п.2 Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додатку 2 до Рішення №605 від 08.08.2014р. встановлено про необхідність подання суб'єктом звернення плану земельної ділянки масштабу 1:500, виконаний спеціалізованою землевпорядною організацією, з зазначеними межами ділянки, вирахуваною загальною її площею, нанесеними червоними лініями (оригінал - два примірники), тоді як відповідно до ст.118 ЗК України до заяви слід додати графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Тобто обов'язковою складовою частиною заяви, відповідно до ст.118 ЗК України, є позначене на відповідному графічному матеріалі бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами, тоді як пп.2 встановлено додаткові вимоги до графічних матеріалів, виконання яких потребує залучення спеціалізованої землевпорядної організації та витрату додаткових коштів, що суперечить положенням Земельного кодексу.

Щодо документів зазначених у пп.3 та пп.4 п.2 Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додатку 2 до Рішення №605 від 08.08.2014р., то суд апеляційної інстанції зауважує, що такі ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України не передбачені.

Таким чином, враховуючи, що п.1.2 рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №605 від 08.08.2014р. «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» (зі змінами), затверджено Додаток 2, зокрема, Інформаційну картку адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки, п.2 якої містить вимоги щодо обов'язкового долучення до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки додаткових документів, подання яких за змістом та формою не передбачено законом, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підпункти 2, 3, 4 пункту 2 Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додаток 2 рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №605 від 08.08.2014р. суперечать нормативно-правовому акту, що має вищу юридичну силу, а саме ст.118 ЗК України, відповідно до якої забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею, а тому є незаконними.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішеннях Вищого адміністративного суду від 21 квітня 2015 р. (справа К/800/38977/14), 18 червня 2015 р. (справа К/800/22472/14), 16 липня 2015 року (справа К/800/63658/14)

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що іншими підпунктами пункту 2 окрім підпункту 1 (Заява на ім'я Львівського міського голови) та підпунктів 2, 3, 4 Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додатку 2 до Рішення №605 від 08.08.2014р., закріплено перелік документів, які від позивача, як суб'єкта звернення, не вимагались, а тому право позивача такими не порушено.

Щодо протиправності Рішення №605 від 08.08.2014р. в частині затвердження Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки в повному обсязі, окрім підстав, які вже вище досліджені судом апеляційної інстанції слід зауважити, що позивач на такі не покликається, а судом під час розгляду справи не встановлені, а саме пункти: 1. Суб'єкт надання адміністративної послуги. 3.Платність або безоплатність адміністративної послуги. 4.Строк надання. 5.Результати надання. 6.Можливі способи отримання відповіді (результату). 7. Акти законодавства, що регулюють порядок та умови надання адміністративної послуги.

Згідно з приписами стаття 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Оскільки апеляційним судом встановлено, що на момент розгляду справи інші пункти Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки Додатку 2 Рішення №605 від 08.08.2014р. право, яке підлягає судовому захисту не порушують, а містять інформацію про суб'єкта надання адміністративної послуги та/або центр надання адміністративних послуг (найменування, місцезнаходження, режим роботи, телефон, адресу електронної пошти та веб-сайту); платність або безоплатність адміністративної послуги, розмір та порядок внесення плати (адміністративного збору) за платну адміністративну послугу строк надання адміністративної послуги; результат надання адміністративної послуги; можливі способи отримання відповіді (результату); акти законодавства, що регулюють порядок та умови надання адміністративної послуги, що відповідає положенням ст.8 Закону України «Про адміністративні послуги», тому вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування Інформаційної картки адміністративної послуги «Погодження вибору місця розташування земельної ділянки», яка затверджена Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 08.08.2014р. №605 в цілому задоволенню не підлягає.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою постанову суду скасувати і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 16 травня 2016 року у справі №461/2207/16-а скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.

Визнати незаконними підпункти 2, 3, 4 пункту 2 «Перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання, а у разі потреби - інформація про умови чи підстави отримання адміністративної послуги» Інформаційної картки адміністративної послуги - погодження вибору місця розташування земельної ділянки (Додаток 2), який затверджений п.1.2 Рішення Львівської міської ради №605 від 08.08.2014р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді О.М. Довгополов

І.В. Глушко

Повний текст Постанови складено 25.08.2016р.