Справа № 803/1064/16
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Справа № 803/1064/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Хомяк М. І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Луцької ОДПІ Федорчук І. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Ківерцівського відділення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - підприємець ОСОБА_4, позивач) звернувся з позовом до Ківерцівського відділення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ківерцівське відділення Луцької ОДПІ, відповідач-1) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету в загальному розмірі 77153,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у порушення норм чинного законодавства, не прийнято та не подано, у визначений законом строк, до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, що свідчить про порушення прав та інтересів позивача.

Ухвалою суду від 12.08.2016 року залучено до участі у справі другим відповідачем Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, відповідач -2).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

У судове засідання відповідач-2 свого представника не направив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

У письмових заперечення проти адміністративного позову та у судовому засіданні представник відповідача позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що позивачем згідно поданої декларації від 22.02.2010 року задекларовано суму 77153,00 грн., що підлягає до відшкодування на поточний рахунок платника у банку. Однак за результатами акту перевірки та податкового повідомлення-рішення від 18.10.2010 року № /1 в картці особового рахунку 27.12.2010 року зменшено суму ПДВ, заявлену до відшкодування на розрахунковий рахунок платника по декларації від 22.02.2010 року у сумі 77153,00 грн. У зв'язку з судовим оскарженням даного податкового повідомлення-рішення, 05.01.2011 року з обліку виключено дане податкове повідомлення-рішення і в ІКПП відновлена переплата у сумі 77153,00 грн., задекларована до відшкодування на розрахунковий рахунок платника. Оскільки контролюючим органом в подальшому було донараховано суми основних платежів податку на додану вартість та штрафних санкцій на підставі інших актів перевірок, та враховуючи те, що позивачем було задекларовано суми податку на додану вартість, які підлягали сплаті до бюджету, та не були сплачені останнім, тому податковим органом вищезазначені нараховані (задекларовані) суми податку на додану вартість в порядку черговості були погашені за рахунок переплати по декларації від 22.02.2010 року. Станом на 24.02.2015 року залишок згідно декларації від 22.02.2010 року становив 0,00 грн. У зв'язку з наведеним просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.02.2010 року підприємець ОСОБА_4 подав до Ківерцівської МДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2010 року, у рядку 25 (25.1) якої позивач зазначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню з податку на додану вартість на рахунок платника у банку, у розмірі 77153,00 грн. (а.с. 15-16).

У період з 29.07.2010 року по 18.08.2010 року Ківерцівською МДПІ була проведена документальна позапланова виїзна перевірка дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 за період з 01.07.2009 року по 30.06.2010 року, результати якої оформлені актом № 317/17- від 26.08.2010 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого, зокрема, завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за березень 2010 року на суму 77153,00 грн. (а.с. 21-64).

На підставі акту перевірки від 26.08.2010 року № 317/17- Ківерцівською МДПІ 16.09.2010 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2010 року на 77153 ,00 грн. (а. с. 65).

18.10.2010 року Ківерцівською МДПІ з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкових зобов'язань, зазначених в раніше надісланому податковому повідомленні-рішенні, винесено нове податкове повідомлення-рішення від 18.10.2010 року № /1.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 18.10.2010 року № /1 позивач оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2011 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.04.2014 року, визнано протиправним та скасовано, зокрема, податкове повідомлення-рішення Ківерцівської МДПІ від 18.10.2010 року № /1 (а.с. 6-14).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався листами до Ківерцівської ОДПІ з вимогою подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, 77153,00 грн. (а.с. 17-18).

14.06.2016 року підприємець ОСОБА_4 повторно звернувся листом № 73 (вх. № 146 від 15.06.2016 року) до Ківерцівської ОДПІ вимогою подання органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, 77153,00 грн. (а.с. 66-67).

Відповіді на зазначений лист відповідачем не надано.

Позивач, вважаючи, що бездіяльність контролюючого органу щодо незабезпечення подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, є протиправною, звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

На час декларування позивачем суми бюджетного відшкодування порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначались пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Пунктом 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (підпункт 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»).

З 01.01.2011 року Закон України «Про податок на додану вартість втратив чинність у зв'язку з набуттям чинності Податковим кодексом України (далі - ПК України).

На даний час спірні правовідносини регулює ПК України і він містить аналогічні положення Закону України «Про податок на додану вартість» щодо порядку та умов бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість.

Зокрема, підпунктами 200.7, 200.11, 200.14, 200.15 статті 200 ПК України передбачено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

У разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2011 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2011 року та якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Ківерцівської МДПІ від 18.10.2010 року № /1, набрала законної сили 25.08.2011 року. При цьому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.04.2014 року постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.08.2011 року залишено без змін.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що податковим органом у законодавчо встановлений строк не забезпечено подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

При цьому, бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичної чи юридичної особи, тобто відсутність дій, які повинен був вчинити суб'єкт владних повноважень, але не вчинив, що потягло за собою порушення прав чи інтересів фізичної чи юридичної особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність податкового органу, що полягає в ненаданні органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню позивачу в загальному розмірі 77153,00 грн.

Механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість визначає Порядок

взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року № 39 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 6 Порядку у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 Податкового кодексу України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов'язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість (пункт 7 Порядку).

Пунктом 9 Порядку визначено, що на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що перерахування платникові податку сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку можливе за наявності висновку про суми відшкодування податку на додану вартість.

Водночас в ході судового розгляду справи встановлено, що висновок про суми відшкодування податку на додану вартість податковим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не надавався.

При цьому, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.02.2011 року, яка набрала законної сили, встановлені обставини щодо правомірності декларування позивачем до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість за січень 2010 року у розмірі 77153 ,00 грн.

В силу приписів частини першої статті 72 КАС України ці обставини не підлягають доказуванню, а відтак суд вважає доведеним наявність у позивача права на відшкодування з Державного бюджету податку на додану вартість у розмірі 77153 ,00 грн.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо відсутності підстав для надання висновку про відшкодування ПДВ, так як нараховані позивачу у червні 2013 року суми податку на додану вартість в порядку черговості були погашені за рахунок переплати по декларації від 22.02.2010 року, оскільки як вбачається з облікової картки платника по ПДВ за 2013 рік у позивача станом на червень 2013 року існувала переплата у розмірі 381899 грн., за рахунок якої податковий орган не був позбавлений права здійснити погашення сум поточних зобов'язань. Зарахування задекларованих сум бюджетного відшкодування в рахунок поточної заборгованості за наявності більш ніж достатньої суми переплати по ПДВ суд розцінює як умисне протиправне діяння вчинене з метою недопущення отримання підприємцем коштів з бюджету, на які він має безумовне право, підтверджене трьома судовими інстанціями. Суд вважає, що, правомірно задекларувавши суму бюджетного відшкодування у рядку 25 декларації з ПДВ і у відповідній заяві , позивач реалізував своє право і бажання отримати суму відшкодування з бюджету. Однак, всупереч вимог закону та волевиявленню підприємця відповідачем протиправно зараховано суму бюджетного відшкодування в рахунок погашення поточних платежів.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підприємця ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету в загальному розмірі 77153,00 грн., слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтею 163 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Ківерцівського відділення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області щодо ненадання висновку про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 в загальному розмірі 77153,00 грн.

Зобов'язати Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Волинській області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 в загальному розмірі 77153,00 грн. (сімдесят сім тисяч сто п'ятдесят три грн. 00 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої складено 29 серпня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя О. О. Андрусенко