Справа № 807/1653/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Справа № 876/3621/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року у справі за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до Закарпатського художнього інституту, ректора Закарпатського художнього інституту Небесника Івана Івановича про визнання дій протиправними та стягнення матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

20 серпня 2015 року Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» звернулася в суд із адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною дію ректора Закарпатського художнього інституту Небесника І.І., що полягала у відмові в задоволенні запиту позивача на інформацію.

Також позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 6530 грн. (штрафні санкції за порушення Договору про надання юридичних послуг від 09 лютого 2015 року) та шкоду у розмірі 3750 грн., яку поніс позивач, у зв'язку з підготовкою даної позовної заяви, відповідно до Договору про надання юридичних послуг від 22.06.2015 року.

Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 04 квітня 2016 року адміністративний позов задовольнив частково.

Визнав дії Закарпатського художнього інституту, що полягають у ненаданні інформації на запит на інформацію від 02 лютого 2015 року № 212/1-15 протиправними.

У задоволенні позовної заяви в частині інших позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Всеукраїнська громадська організація «Комітет конституційно-правового контролю України» подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції помилково вважає, що витрати на правову допомогу, які поніс позивач відносяться до матеріальної шкоди, яка визначена нормами Цивільного кодексу України. Позивач надав суду всі належні, допустимі та юридично обґрунтовані докази, які підтверджують виконання позивачем Договору від 22.06.2015р. та те, що ці витрати були понесені саме на правову допомогу, відповідно до ст. 90 КАСУ, що підтверджується в прохальній частині позовної заяви.

Крім того, апелянт зазначає, що оскільки інститут не надав жодної належним чином засвідченої копії з документів, запитаних позивачем у нього, то з вини відповідача позивач не зміг виконати зобов'язання, покладені на нього вищевказаним Договором щодо передачі Виконавцю належним чином засвідчених, запитаних у відповідача копій документів.

26.02.2015р. позивач виконав умови Договору про надання юридичних послуг від 09.02.2015р. та 6 530 грн. штрафних санкцій за порушення Договору. Позивачем, зокрема, були надані суду першої інстанції наступні докази, які підтверджують виконання позивачем Договору від 09.02.2015р.: копія договору про надання юридичних послуг від 09.02.2015 р.; копія платіжного доручення ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України» № 18 від 26.02.2015 р.; виписки банку про операції за рахунком ВГО «Комітет конституційно-правового контролю України» за 26.02.2015 рік.

З огляду на викладене, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 02 лютого 2015 року за вих. № 212/1-15 Всеукраїнська громадська організація "Комітет конституційно-правового контролю України" направила до Закарпатського художнього інституту запит на інформацію, в якому просила надіслати на адресу організації публічну інформацію про ВНЗ, яка є предметом суспільного інтересу, у вигляді належним чином засвідчених копій наступних документів: статуту ВНЗ; свідоцтва про реєстрацію ВНЗ; ліцензії на провадження ВНЗ освітньої діяльності за відповідними спеціальностями та додатки до них; сертифікату про акредитацію освітньої програми ВНЗ; витягу ВНЗ із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; переліку структурних підрозділів та робочих органів ВНЗ з зазначенням їх адрес, телефонів, прізвищ керівників; правил прийому до ВНЗ у 2015 році; положення про приймальну комісію ВНЗ у 2015 році; наказу про затвердження складу приймальної комісії ВНЗ у 2015 році; переліку та вартість платних освітніх та інших послуг, які надаються ВНЗ та його структурними підрозділами; плану роботи ВНЗ у сферах наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності.

12 лютого 2015 року ректор Закарпатського художнього інституту - Небесник І.І. надіслав на адресу Всеукраїнської громадської організації "Комітет конституційно-правового контролю України" лист-відповідь за № 46 з повідомленням про наступне: "Згідно статті 21 частини 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більше 10 сторінок, запитувач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Згідно частини 3 цієї ж статті Закону розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання і друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно. Згідно переліку платних послуг, які надаються Закарпатським художнім інститутом вартість однієї сторінки копіювання або друку формату А4 становить 1,00 грн. У зв'язку з скрутним фінансовим становищем нашого закладу безкоштовно виготовити копії запитуваних документів ми не можемо, оскільки обсяг документації перевищує 100 сторінок. Крім того, дані дії контролюючими органами кваліфікуються як нецільове використання бюджетних коштів, що у свою чергу відповідно до статті 116 БКУ є порушенням бюджетного законодавства. Враховуючи вищевикладене, надаємо рахунок на оплату витрат на друк (копіювання)".

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи тим, що у зв'язку з неотриманням від відповідача запитуваної інформації, він не зміг таку надати фахівцю в галузі права ОСОБА_3 для здійснення юридичної експертизи у відповідності до договору від 09 лютого 2015 року. У зв'язку з невиконанням умов договору позивач сплатив зазначеному фахівцю в галузі права 6530 грн. штрафних санкцій.

Також позивач зазначив, що з метою визнання дій відповідача протиправними зазнав матеріальної шкоди, яка виразилася у підготовці даної позовної заяви та сплаті відповідно до Договору про надання юридичних послуг від 22 червня 2015 року коштів у розмірі 3750 грн.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, колегія суддів виходить з такого.

В силу ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача в частині визнання дій відповідача протиправними, відповідач не оскаржив рішення суду першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає підстав для перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині позовних вимог.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення матеріальних збитків, в задоволенні яких суд першої інстанції відмовив, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 90 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

В матеріалах справи наявна копія Договору про надання юридичних послуг від 09 лютого 2015 року, укладеного між ВГО "ККПК України"(замовник) та фахівцем в галузі права ОСОБА_3.(виконавець). Згідно умов вказаного Договору виконавець зобов'язаний надати визначені цим Договором юридичні послуги - юридичну експертизу пакету документів, що мають відношення до зарахування до Закарпатського художнього інституту на відповідність вимогам чинного законодавства України, а замовник зобов'язався вчасно оплатити надані виконавцем послуги. Пунктом 2.1.1 Договору передбачено, що у випадку порушення п. 2.1.1 Договору, замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 6530,00 грн.

Згідно умов укладеного між ВГО "ККПК України"(замовник) та фахівцем в галузі права ОСОБА_4 (виконавець) Договору про надання юридичних послуг від 22 червня 2015 року виконавець зобов'язаний надати визначені цим Договором юридичні послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви до ректора Закарпатського художнього інституту, а замовник зобов'язався вчасно оплатити надані виконавцем послуги. Пунктом 4.1 Договору вартість послуг визначена в розмірі 3750,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків стосуються відшкодування витрат (штрафів) за договорами про надання платних юридичних послуг.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ч.1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Порядок реєстрації, права та обов'язки суб'єктів господарювання визначені Податковим кодексом України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що надання платних юридичних послуг є господарською діяльністю, яка передбачає відповідну державну реєстрацію як суб'єкта господарювання та платника податків (зборів).

Таким чином, право надавати платні юридичні послуги мають фахівці в галузі права, які зареєстровані у визначеному законодавством порядку.

Позивач не надав жодного документа на підтвердження реєстрації фахівців в галузі права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як суб'єктів господарської діяльності та платників податків, що є обов'язковою умовою легалізації витрат позивача на отримання платних юридичних послуг.

За таких обставин колегія суддів визнає вірним рішення суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивача матеріальних збитків, пов'язаних з відшкодуванням витрат на отримання платних юридичних послуг.

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 41, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» залишити без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2016 року у справі № 807/1653/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Ухвала в повному обсязі складена 29 серпня 2016 року.