Справа № 815/4275/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4275/16

Справа № 815/4275/16

УХВАЛА

26 серпня 2016 року 14:15 м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши матеріали подання Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Креін Юкреін” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2016 року о 12:40 год. до суду надійшло подання Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Креін Юкреін” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків за рішенням начальника Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 25.08.2016 року № 1498/15-03-14-02.

Також заявник подання просить суд звільнити або відстрочити сплату судового збору за звернення до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, яке обґрунтоване тим, що змінами до Закону України «Про судовий збір» органи доходів і зборів з 01.09.2015 року позбавлені пільг зі сплати судового збору, а також у зв’язку з тим, що Управлінням Державної казначейської служби у м. Іллічівську не проводяться платежі за платіжними дорученнями Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області за всіма кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету, крім захищених видатків, визначених Бюджетним кодексом України, на підставі листа від 17.06.2016 року № 02-29/235.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі “Креуз проти Польщі” (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини у справах “Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства” (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, “Ейрі проти Ірландії” (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та “Креуз проти Польщі” (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України суд та ч.1 ст.8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З наведених норм вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Так, на думку суду, звільнення чи відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин та не суперечити приписам чинного законодавства.

Разом з тим, позивачем, в порушення ч. 1 ст. 71 КАС України, ч. 2 ст. 106 КАС України, не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подане ним подання у встановленому законом порядку, а наведені ним обставини не є підставою для звільнення та відстрочення від сплати судового збору.

Суд також вважає, що факт подачі позову суб’єктом владних повноважень, якому не виділені бюджетні кошти на сплату судового збору, не є безумовною підставою для звільнення або відстрочення від його сплати.

Перелік осіб, яких Держава вважала за необхідне звільнити від сплати судового збору, наведено у ч.1 ст.5 Закону України “Про судовий збір”, і позивач до цього переліку не входить.

Суд не бере до уваги посилання заявника на те, що з 01.09.2015 року його було позбавлено пільг зі сплати судового збору, оскільки з даним поданням заявник звернувся до суду 26.08.2016 року, тобто майже через рік після внесення змін до Закону України «Про судовий збір».

Також, не бере до уваги посилання заявника на лист УДКС України у м. Іллічівську Одеської області від 17.06.2016 року № 02-29/235, оскільки цей лист не підтверджує скрутний майновий стан заявника, та стосується розгляду іншої адміністративної справи.

Тому, суд вважає, що підстави для звільнення позивача від сплати судового збору або відстрочення йому сплати судового збору відсутні.

Дане подання не відповідає ч.3 ст.106 КАС України, оскільки позивачем не сплачено судовий збір та не надано документи, що підтверджують звільнення від його сплати.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України “Про судовий збір” від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Частиною 1 ст. 1 Закону України “Про судовий збір” визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України № 3674-VI справляється, в тому числі за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень.

Відповідно до ст. 4 Закону України № 3674-VI, за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.).

Суд зазначає, що подання є видом позовного провадження, тому, Іллічівській об’єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС в Одеській області належить сплатити судовий збір визначений Закону України “Про судовий збір” за зверненням до суду з поданням щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків як за подання до суду позовної заяви не майнового характеру.

Таким чином, заявнику подання необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1378 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-3 КАС України, у разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом подання до суду документу про сплату судового збору.

За таких обставин подання повинно бути залишено без руху, а заявнику наданий строк для усунення недоліків, шляхом сплати судового збору.

Керуючись ч.3 ст.106 ст. 183-3 КАС України, суддя, –

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області про звільнення або відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Подання Іллічівської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Креін Юкреін” про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків – залишити без руху.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: В.В.Андрухів