Справа № 22а-1835/11
Суддя: Бондаревська С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-1835/11 Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бондаревської С.М.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві

на постанову Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок'пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на ЗО % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального права, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки не враховано, що органи Пенсійного фонду вправі здійснювати виплати лише у межах коштів, отриманих з Державного бюджету України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

У відповідності з ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії'в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України " Про соціальний захист дітей війни", за вищевказані періоди.

Такі висновки суду ґрунтувались на рішеннях Конституційного Суду України від 09.07,2007року №6-рп/2007 та від 22.05.2008року № 10-рп/2008, якими визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" та п.41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня'ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вище вказаними рішеннями Конституційного Суду України неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України "Про соп захист дітей війни" і відповідно, з дня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно внхоотв і того, що відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплата до неъ, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни ї здійснити позивачу належні нарахування ( за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), ак на порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший немає, тому, застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті с правомірним.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008року неконституційними положення п. 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а саме редакція ст.6 Закону України соціальний захист дітей війни", передбачена вище наведеним Законом про держбюджет на 2008 рік отже з цього дня вона втратила чинність і не підлягала застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставним посилання в апеляційній відповідача на те, що розмір підвищення до пенсії позивачу в 2008 році повинен витшачувагжж, відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а на підставі По Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 6 Закону Україна соціальний захист дітей війни» не зупинено.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на і своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюл коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування' цих видатків не є предметом спору, розглядається.

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел останнього.

На підставі наведеного, колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не висновків суду першої інстанції і постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підсташ, скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, Законом України Про змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року № 2748-VІ,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтава - відхилити.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 26 березня 2010 року - залишити без змін. Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4