Справа № 805/813/16-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року справа №805/813/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Сухарька М.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., при секретареві судового засідання - Челаховій О.О., за участю представника відповідача в режимі відеоконференції - Євчук Г.В., за участю представника позивача - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Національної поліції України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року в справі № 805/813/16-а за позовом ОСОБА_6 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Національної поліції України про скасування рішення, скасування наказу від 18.02.2016 № 110 о/с про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 19.01.2016, яке полягає у тому, що ОСОБА_6 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність;

- скасувати рішення Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України згідно з яким позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби з поліції через службову невідповідність;

- скасувати наказ Національної поліції України від 18.02.2016 № 110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пп. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- з 25.02.2016 поновити ОСОБА_6 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України;

- стягнути з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь позивача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ Національної поліції України від 18.02.2016 № 110 о/с (по особовому складу) в частині звільнення ОСОБА_6 зі служби в поліції через службову невідповідність.

Поновлено ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), з 25.02.2016 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та стягнуто з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на користь ОСОБА_6 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 47511,24 грн, з урахування податків і зборів.

Національна поліція України, не погодившись з судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, поверховий судовий розгляд з порушенням принципів адміністративного судочинства, ненадання належної оцінки наявним у справі доказам, просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_6 при проходженні атестування не набрав встановлену Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських мінімальну кількість балів за тестом на загальні здібності та навички, які обов'язково враховуються атестаційними комісіями при прийнятті рішення, що позбавляє позивача права на оскарження рішення Центральної атестаційної комісії № 1 до відповідної атестаційної комісії. Отже висновок атестаційної комісії про невідповідність ОСОБА_6 займаній посаді та наказ про його звільнення прийняті на підставі та в межах чинного законодавства, об'єктивно, неупереджено, з урахуванням усіх доказів.

Представник Національної поліції України в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги, а постанову суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 з 10.08.1993 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно з особистою заявою від 07.11.2015 року та на підставі наказу Національної поліції України (далі - відповідач 1) від 07.11.2015 № 13 о/с підполковник поліції ОСОБА_6 в порядку переатестування призначений на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Наказом голови Національної поліції України від 20 листопада 2015 року № 210 о/с «Про проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції України, головних управлінь Національної поліції в Київській області та м. Києві», з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри при призначенні на вищу посаду, переміщення на нижчу, звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, було призначено проведення атестування поліцейських апарату Національної поліції, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ, ДПН, ДЗЕ, ДК) та створено центральну атестаційну комісію.

23 листопада 2015 року, Головою Національної поліції України видано наказ № 102 «Про організацію заходів з тестування особливого складу Національної поліції» з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої можливості, та відповідно до пункту 10 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС від 17.11.2015 № 1465, наказано, зокрема, довести до відома особового складу умови проведення атестування працівників та забезпечити реєстрацію всіх, без винятку, осіб, які виявили бажання пройти атестування у єдиній централізованій відомчій телекомунікаційній мережі у період з 24 до 26 листопада 2015 року.

Наказом голови Національної поліції України від 02 грудня 2015 року № 134 затверджено персональний склад атестаційної комісії.

Начальником Управління ВБ в Донецькій області ДВБ Національної поліції України був складений атестаційний лист на позивача, згідно зі змістом якого ОСОБА_6 за період служби в органах внутрішніх справ на займаній посаді характеризується виключно позитивно та відповідно до розділу ІІ атестаційного листа Висновки прямого керівника займаній посаді відповідає. У розділі ІІІ Результати тестування вказано, що позивач набрав 19 з 60 балів (загальні навички) і 27 з 60 балів (професійні знання).

19 січня 2016 року позивач пройшов співбесіду в ЦАК, за результатами якої складено протокол ОП №15.00000846.0014988 від 19.01.2016. Згідно з Додатком 1 до цього протоколу ОСОБА_6 не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в Національній поліції через службову невідповідність, зумовлену, зокрема, низьким професійним рівнем/потенціалом.

Висновок атестаційної комісії був відображений в розділі IV атестаційного листа позивача від 19.01.2016, з яким позивача було ознайомлено 25.01.2016, про що свідчить його підпис.

Не погодившись з рішенням ЦАК від 19.01.2016, ОСОБА_6 звернувся 25.01.2016 з рапортом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - відповідач 2), яким проінформував його про намір оскаржувати результати атестування.

25 січня 2016 року позивач подав скаргу до Центральної апеляційної атестаційної комісії Національної поліції України (далі - ЦААК) на висновок ЦАК від 19.01.2016.

ЦААК скаргу ОСОБА_6 розглянуто не було, оскільки відповідно до пункту 5 розділу VІ Інструкції правом на подання такої скарги наділені лише поліцейські, які за результатами атестування набрали 60 і більше балів.

На підставі висновку атестаційної комісії, головою Національної поліції України було прийнято наказ від 18.02.2016 № 110 о/с про звільнення ОСОБА_6 старшого оперуповноваженого в особливо важких справах управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) з 24 лютого 2016 року, з виплатою компенсації за 4 доби невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2016 році.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість висновку комісії про невідповідність позивача займаній посаді, однак відмовив в задоволені позовних вимог щодо скасування рішення Центральної атестаційної комісії від 19.01.2016, прийнятого в протокольній формі, яке сторонами не оскаржується та є діючим на момент розгляду справи. В той же час, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про протиправність наказу про звільнення позивача та необхідність його скасування, поновлення позивача на займаній посаді із виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції правильно встановлений характер спірних правовідносин, які виникли у зв'язку з проходженням та звільненням позивача зі служби в поліції, яка відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» є державною службою особливого характеру і у розумінні пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України належить до публічної служби.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VІІІ), який набув чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (тобто з 07 серпня 2015 року, оскільки офіційне опублікування здійснено в газеті «Голос України» 06 серпня 2015 року № 141-142); 2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 01 січня 2017 року.

Відповідно до пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Отже, Законом № 580-VІІІ визначені умови прийняття працівників міліції на службу до поліції: 1) бажання проходити службу в поліції; 2) відповідність вимогам до поліцейських, визначених цим Законом. При цьому, реалізація цих умов відбувається у визначений строк - упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону (тобто з 07 серпня 2015 року до 07 листопада 2015 року) та шляхом видання наказу про призначення за згодою особи або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6, який мав спеціальне звання «підполковник міліції», наказом Голови Національної поліції України № 13 о/с від 07 листопада 2015 року призначено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах по управлінню внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із присвоєнням спеціального звання «підполковник поліції» в порядку переатестування. Вказаний наказ видано відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з наказом Національної поліції від 06 листопада 2015 року № 13 «Про затвердження тимчасового штату Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції».

Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських була затверджена 17 листопада 2015 року наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1465 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 року за № 1445/27890), тобто після прийняття позивача до служби в поліцію (далі - Інструкція № 1465).

Згідно з преамбулою цього наказу, метою затвердження Інструкції визначена оцінка ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівня, на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 статті 57 Закону № 580-VІІІ визначені підстави для проведення атестування. Ними є: призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу (п.1); вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність (п.2); для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність (п.3). Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками. Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Отже, законодавець наділив керівника поліції повноваженнями по прийняттю рішення про проведення атестування поліцейських, у тому числі, для вирішення питання про звільнення зі служби через службову невідповідність. При цьому, ані Закон № 580-VIII, ані Інструкція № 1465 не містять особливих умов або обмежень по прийняттю керівником такого рішення, а також періоду часу між атестаціями.

Зважаючи на те, що накази голови Національної поліції України № 210 о/с від 20 листопада 2015 року, яким прийнято рішення про атестування, у тому числі, міжрегіональних територіальних органів (ДВБ) та утворення центральної атестаційної комісії, № 102 від 23листопада 2015 року щодо забезпечення реєстрації всіх, без винятку, осіб, які виявили бажання пройти атестування, керівниками структурних підрозділів Національної поліції України, № 217 від 28 грудня 2015 року, яким продовжено проведення атестування, № 134 від 02 грудня 2015 року про затвердження персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України, № 171 від 15 грудня 2015 року, № 195 від 22 грудня 2015 року, № 216 від 28 грудня 2015 року, № 44 від 19 січня 2016 року про внесення змін до персонального складу центральної атестаційної комісії Національної поліції України у встановленому законом порядку не визнані протиправними, колегія суддів вважає, що атестування позивача, як поліцейського, після призначення його на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах Управління внутрішньої безпеки в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України не суперечить положенням статті 57 Закону № 580-VШ.

Національна поліція України наголошує на неприпустимості втручання суду у дискреційні повноваження Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, як колегіального органу, рішення якого приймаються шляхом голосування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що адміністративні суди дійсно не повинні забирати на себе виключні функції суб'єктів владних повноважень. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові Пленуму від 24 жовтня 2008 року, в якій зазначив про неможливість суду підміняти собою орган владних повноважень, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону.

Проте, у даному випадку спір виник між позивачем, як службовцем, та Національною поліцією, як роботодавцем, оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності.

Отже, для висновків щодо правомірності звільнення позивача зі служби перевірці підлягає не тільки встановлення права відповідача щодо правомірності проведення атестації, а також дотримання процедури проведення атестування.

Як зазначалось вище, порядок проведення атестування викладений в Інструкції № 1465 (розділ ІV). Так, пунктом 3 розділу ІV Інструкції передбачено складання безпосередніми керівниками атестаційних листів на поліцейських. В атестаційному листі зазначаються наступні відомості про поліцейського, який атестується: результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; володіння іноземними мовами; культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; результати проходження підвищення кваліфікації (п. 7 розділу ІV).

Відповідно до пункту 9 розділу ІV Інструкції прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: займаній посаді відповідає; займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Начальником Управління ДВБ НП України (полковником поліції Дроздовим Є.Б.) був складений атестаційний лист, який містить відомості про проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ з 1993 року, де надана оцінка особистим та професійним якостям ОСОБА_6, його ставленню до служби. Характеристика за своїм змістом є позитивною.

Копія атестаційного листа, містить висновок Директора ДВБ НП України (Г. Грігалашвілі), як прямого керівника про відповідність позивача займаній посаді, однак, відсутні відомості про дату складання такого висновку. Суд апеляційної інстанції вважає, що відсутність дати складання вищезазначених висновків керівниками позивача, не спростовує його позитивного змісту та не може враховуватись як недотримання процедурних питань при його складанні.

За висновком атестаційної комісії позивач займаній посаді не відповідає і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 10 розділу ІV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

За результатами тестування на знання законодавчої бази та загальні здібності позивач набрав: 19 балів за тестом на загальні навички, що є нижчим від мінімального розміру, та 27 балів за тестом на професійні якості, що перевищує мінімальний бал, встановлений пунктом 10 Інструкції.

Результати тестування були відображені в розділі 3 атестаційного листа та враховані при прийняті рішення атестаційною комісією. Позивачем не спростовані та не оскаржені результати тестування.

Відповідно до пунктів 11, 12 розділу ІV Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією. В матеріалах справи наявне рішення Центральної атестаційної комісії 18 січня 2016 року № 16.00000846 про затвердження переліку осіб, зокрема, ОСОБА_6, які проходять співбесіду 19 січня 2016 року.

Позивач 19 січня 2016 року проходив співбесіду, під час якої, як зазначено в протоколі ОП № 15.00000846.0014988, були досліджені декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», інформація з відкритих джерел. Членами атестаційної комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи для подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та її обговорення Головою атестаційної комісії поставлено на голосування рішення, а саме: 4 члена комісії проголосували, що позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, про що протокольно прийнято рішення.

Атестаційна комісія зазначила, що підставами прийняття рішення про невідповідність займаній посаді є така оцінка особи позивача: «низький професійний рівень/потенціал, невідвертість, низька гнучкість до змін і готовність прийняти нові стандарти і цінності поліції, низька мотивація до змін, високий ризик корупції».

Судом встановлено, що атестаційний лист не містить негативної інформації стосовно позивача, оскільки керівник Управління ВБ в Донецькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України характеризує його виключно позитивно.

Відповідно до інформаційної довідки позивач до дисциплінарної відповідальності в період проходження служби не притягувався.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції помилково зазначив, що негативний висновок атестаційною комісією приймався за відсутності інформації про результати службової діяльності і висновку прямого керівника, а також не дослідження інформації з відкритих джерел про особу позивача, його поведінку, про вчинення ним будь-яких правопорушень, оскільки зазначені доводи спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до протоколу засідання атестаційної комісії, в ньому не зазначено переліку запитань і відповідей на них, не вівся аудіо чи відео запис проведення співбесіди, що не заборонено Інструкцією, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості перевірити їх на відповідність фактичним обставинам проведення співбесід.

Колегія суддів зазначає, що Інструкція № 1465 зобов'язує атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження) - пункт 16 розділу ІV Інструкції. Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії (пункт 18 розділу ІV Інструкції).

Згідно з роз'ясненням Пленуму ВСУ (п. 21 Постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»), висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці в сукупності з іншими доказами у справі.

Тобто, комісія приймаючи рішення повинна враховувати показники тестування у сукупністю з іншими критеріями, зокрема, результатами проведеної співбесіди з позивачем.

Посилання суду першої інстанції на те, що суду не надані докази на підтвердження їх відповідності фактичним обставинам проведення співбесід, суд зазначає наступне.

Співбесіда - це спілкування з претендентом на певну посаду, спрямоване на отримання інформації щодо його досвіду, рівня знань, особистих і професійних якостей.

У відповідності до приписів Інструкції, співбесіда це один із етапів атестації, тобто її висновки не є єдиним критерієм оцінки. При цьому, ні приписами Інструкції, ні жодним нормативно-правовим актом не встановлено порядку проведення самої співбесіди та вимоги до неї.

Тобто, комісія має право під час співбесіди ставити питання на власний розсуд та проводити її в такому ракурсі, що дозволяє їй зробити висновок щодо досвіду, рівня знань, особистих і професійних якостей особи яка проходить співбесіду.

При цьому, ні приписами Інструкції, ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено переліку питань, загального часу її проведення та конкретних висновків, яких повинна дійти комісія за результатами її проведення, а також фіксування процедури її проведення та фіксування питань і відповідей, які були предметом співбесіди.

Тобто, проводячи співбесіду з позивачем комісія не була обмежена ні в часі її проведення, ні в колі питань.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, суд не вбачає підстав вважати, що співбесіда з ОСОБА_6 була проведена Центральною атестаційною комісією формально.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 16 Інструкції результати співбесіди є також одним із критеріїв для прийняття загального висновку комісії та не можуть бути єдиною умовою для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності займаній посаді.

Як встановлено в судовому засіданні, Центральною атестаційною комісією під час атестування ОСОБА_6 було враховано не тільки результати проведеної співбесіди, але й всі документи відносно позивача в сукупності: атестаційний лист, оцінки професійної та вогневої, фізичної підготовки, декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», показники службової діяльності; результати тестування. Рішення приймалось колегіально.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що комісією в повному обсязі виконано вимоги п. 16 Інструкції № 1465.

Пунктом 15 розділу ІV Інструкції передбачено, що атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними тестування позивач набрав 46 балів з 120 балів (19 та 27 балів за тести), при цьому рівень 19 балів за загальними навичками є меншим, ніж встановлений мінімальний рівень п. 10 розділу IV Інструкції № 1465.

З наданих пояснень свідків та з наявних в матеріалах справи письмових доказів, суд дійшов висновку, що підстави, визначені в Додатку №1 до протоколу атестування позивача, ґрунтуються на власних висновках членів комісії за результатами та в сукупністю з усіма критеріями атестування позивача.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що Інструкцією не визначено які підстави мають бути зазначені комісією в цьому Додатку та вимоги щодо цих критеріїв.

Крім того, проаналізувавши матеріали справи, а також матеріали атестації, враховуючи не набрання позивачем мінімального балу по тестуванню, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави визначені в Додатку № 1 є висновком комісії з урахуванням усіх критеріїв атестування позивача. Підстави вважати цей висновок упередженим у суду відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що при проведені атестування ОСОБА_6 були дотриманні вимоги Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції № 1465 у зв'язку з чим рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції, викладене в протоколі ОП № 15.00000846.0014988 є підставою для звільнення позивача зі служби в поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», враховуючи обґрунтованість цього рішення та той факт, що воно прийняте на підставі положень чинного законодавства та Інструкції.

Відповідно, позовні вимоги позивача щодо скасування наказу Національної поліції України від 18 лютого 2016 року № 110 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_6 зі служби в поліції з 24 лютого 2016 року через службову невідповідність за п.п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» є таким, що не підлягають задоволенню, а наказ прийнятий на підставі рішення атестаційної комісії - не підлягає скасуванню.

Позовні вимоги ОСОБА_6 про поновлення його на займаній посаді та стягнення з відповідача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідним від зазначених та також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.

Керуючись статями 122-1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національної поліції України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року в справі № 805/813/16-а за позовом ОСОБА_6 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Національної поліції України про скасування рішення, скасування наказу від 18.02.2016 № 110 о/с про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року в справі № 805/813/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_6 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, Національної поліції України про скасування рішення, скасування наказу від 18.02.2016 № 110 о/с про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 23 серпня 2016 року. Повний текст постанови складений 25 серпня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після виготовлення повного тексту.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук