Справа № 2-а-992/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-992/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної Автомобільної Інспекції м.Рівне УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Відділу Державної Автомобільної Інспекції м.Рівне УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_2

В судове засідання позивач не заявився, однак подав до суду заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує, просить суд їх задоволити та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №066923 від 19 січня 2010 року винесену інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляд штрафу в розмірі 450 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складена не правомірно. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення мають враховуватися обставини, що пом'якшують відповідальність ст. 33 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №066923 від 19 січня 2010 року, винесеної інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_3 вбачається, що в м.Рівне по вул.Бандери - 16 Липня о 11 год. 05 хв. 19 січня 2010 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, м.Рівне, вул.Ювілейна, 3/41, н/п, керуючи автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила проїзду перехрестя. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч,2 ст.122 КУпАП та керуючись положенням статті 14-1, частин пятої, шостої статті 258 та статті 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 450,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення він не визнав та пояснив, що 19 січня 2010 року він рухався належним йому автомобілем по вул..С.Бандери. На перехресті вулиць ОСОБА_4 та 16 Липня він зупинився, щоб пропустити автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку.

Проте, вказаний автомобіль не рухався, водій ввімкнув аварійну світлову сигналізацію та жестом показав йому, що він може проїжджати перехрестя. Зважаючи, що в зустрічному напрямку автомобіль не рухався, він проїхав перехрестя.

Однак, він був зупинений інспектором ДПС, який склав на нього протокол в справі про адміністративне правопорушення, а в подальшому і постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Його пояснення інспектор ДПС до уваги не взяв.

Вважає, що ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, тому його і не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що дії позивача були невірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме ним не було допущено порушень вимог ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 а.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз»їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при почутку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.2.3,6 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний : бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, Стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У даному випадку, позивач діяв у відповідності до вимог ПДР України, тому суд вважає, що будь - яких порушень правил дорожнього руху позивачем допущено не було, а навпаки, ним були дотримані вимоги п.2.3.б ПДР України, а саме пропускаючи автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку і який раптово ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, позивач продовжив рух та проїхав перехрестя, що свідчить виключно про ту обставину, що керуючи транспортним засобом він уважно стежив за дорожньою обстановкою та відповідно зреагував на її зміну.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.122 КУпАП.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_5 всупереч положенням ст.ст.245,251 КУпАП не було зясовано повно і обєктивно обставин справи, а відтак чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_5 було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: не відібрано пояснень у свідків, які були іншими учасниками дорожнього руху, не відібрано пояснень безпосередньо у водія транспортного засобу, якому позивач ніби - то не надав дороги, інспектором не було відібрано письмових пояснень і зауважень щодо змісту постанови, не роз'яснено процесуальні права.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.ЗЗ КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність порушника.

Однак, як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_5 при накладенні на позивача адміністративного стягнення не була зясована жодна з вищезазначених обставин і як наслідок постанова винесена не обєктивно та упереджено.

Судом постановлено, що постанова є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян,'на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідаю до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно- правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06 березня 2008 року №2, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,100,102, 104,105,106 КАС України, ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовопити.

Скасувати постанову серії ВК №066923 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_5 від 19 січня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ВК №066923 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_5 від 19 січня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450,00 гри. за ч.2 ст.122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сипи після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: