Справа № 607/19614/15а
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016р. Справа № 876/4043/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

за участю представників:

апелянта (відповідача у справі): ОСОБА_1,

позивача у справі: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Тернопільської міської ради

на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2016р. у справі №607/19614/15-а

за позовом ОСОБА_3

до Тернопільської міської ради

про визнання протиправним ненадання інформації та зобовязання надати інформацію, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015р. позивач: ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача: Тернопільської міської ради про визнання протиправним ненадання Тернопільською міською радою інформації на інформаційний запит від 11.12.2015р. та зобовязання Тернопільську міську раду надати повну та достовірну інформацію на запит від 11.12.2015р., а саме: які документи стали підставою для укладення строкового договору земельного сервітуту між Тернопільською міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки площею 0,0020 га по вул.Живова в м. Тернополі, а також надати копію договору строкового земельного сервітуту укладеного між Тернопільською міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки площею 0,0020 га по вул. Живова в м. Тернополі, при наявності такого.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.12.2015р. позивач: ОСОБА_3 звернулась до Тернопільської міської ради з запитом про надання публічної інформації, а саме, просила надати інформацію, щодо того: які документи стали підставою для укладення строкового договору земельного сервітуту між Тернопільською міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки площею 0,0020га по вул.Живова у м.Тернополі, а також надати копію договору строкового земельного сервітуту укладеного між Тернопільською міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки площею 0,0020 га по вул.Живова в м. Тернополі, при наявності такого. Вказаний запит було отримано відповідачем 11.12.2015р. Станом на 24.12.2015р. на вказаний запит позивач відповіді не отримала, що є порушенням права позивача на доступ до публічної інформації.

За результатами розгляду справи Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області позовні вимоги задоволив у повному обсязі, оскільки відповідачем не було надано відповіді позивачу у пятиденний строк з моменту її звернення, а також не було повідомлено у пятиденний термін про необхідність опрацювати великий обсяг інформації для надання відповіді на запит.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (відповідач у справі): Тернопільська міська рада оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що на запит позивача було надано лист, в якому містилась інформація про те, що необхідно уточнення інформації, з метою належної ідентифікації обєкту договору та відповідного реагування на інформаційний запит. Також апелянт зазначає, що лист щодо уточнення інформації, означає, що розгляд запиту було продовжено на 20 робочих днів, як це передбачено ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, зобовязав своїм рішенням відповідача протягом 20 робочих днів з дня набрання даним рішенням законної сили надати позивачу повну та достовірну інформацію на запит від 11.12.2015р.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 22.08.2016р. зявився представник апелянта (відповідача у справі): ОСОБА_1, яка доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала у повному обсязі, просила апеляційну скаргу задоволити, постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2016р. у справі №607/19614/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Представник позивача у справі: ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечила, зазначила, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на основі повного, всебічного та обєктивного зясування всіх обставин справи, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

11.12.2015р. позивач: ОСОБА_3 звернулась до Тернопільської міської ради з запитом про надання публічної інформації та просила надати інформацію, а саме: які документи стали підставою для укладення строкового договору земельного сервітуту Тернопільської міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки площею 0,0020 га по вул. Живова в м. Тернополі, а також надати копію договору строкового земельного сервітуту укладеного між Тернопільською міською радою та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 стосовно земельної ділянки площею 0,0020 га по вул. Живова в м. Тернополі, при наявності такого.

Тернопільською міською радою інформаційний запит позивача від 11.12.2015р. отримано 11.12.2015р., що стверджується штампом Тернопільської міської ради на копії вказаного запиту.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на момент звернення позивача до суду із позовом, Тернопільською міською радою відповіді на запит позивача від 11.12.2015р. не надано.

Відповідно до штемпеля Укрпошти, Тернопільська міська рада направила позивачу повідомлення з приводу її інформаційного запиту від 11.12.2015р., відповідно до якого відповідач повідомив позивача про те, що з метою всебічного та належного розгляду запиту, враховуючи велику кількість торгових обєктів на вул.Живова виникла необхідність в уточненні відомостей щодо місця розташування земельної ділянки. Після уточнення даної інформації Тернопільська міська рада зобовязувалась надати, відповідно до вимог чинного законодавства України, запитуванні документи.

Відповідно до норм п.1 ст.1 Закону України Про доступ до публічної інформації, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із вимогами п.2 ч.1 ст.5 Закону України Про доступ до публічної інформації, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до приписів ч.1 ст.13 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків; 4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Керуючись вимогами ч.1, ч.2, ч.4 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі, якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними та жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія судів звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.2 та ч.3 ст.22 Закону України Про доступ до публічної інформації, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Відповідач неодноразово наголошував, що належним розпорядником запитуваної інформації є відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради, однак, всупереч вимогам закону, про даний факт та інформацію про пересилання запиту за належністю позивача повідомлено не було.

Згідно з нормами ч.4 ст.20 Закону України Про доступ до публічної інформації, у разі, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Твердження відповідача про те, що лист щодо уточнення інформації означає, що розгляд запиту було продовжено на 20 днів є виключно субєктивним баченням представника відповідача, оскільки такий лист жодним чином не повідомляє запитувача про продовження строку розгляду запиту, а за змістом вказаного листа не є чітко зрозумілим, порядок уточнення: чи відповідач сам має уточнити цю інформацію, чи таку мав надати запитувач, оскільки звернення до позивача про надання такого уточнення у листі відсутнє. Крім того, слід зазначити, що і строків повідомлення запитувача про продовження строку відповідачем дотримано не було.

Не відповідають дійсності твердження відповідача про відсутність у мотивувальній частині рішення будь-яких посилань на підстави, які слугували причиною виходу за межі позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Судом першої інстанції було зазначено, разом з посиланням на відповідну норму законодавства, яка допускає встановлення строку у 20 днів, про порушення відповідачем положень Закону України Про доступ до публічної інформації, про порушення права позивача на доступ до публічної інформації та відповідно захисту порушеного права.

Відносно листа від 16.12.2015р. №2449/25, адресованого позивачу: ОСОБА_3, який подано апелянтом у судовому засіданні апеляційного суду (суду першої інстанції цей документ не подавався), яким відповідач також обґрунтовує ненадання запитуємої інформації позивачу, суд апеляційної зазначає, що така відповідь надана з порушенням вимог Закону України Про доступ до публічної інформації, оскільки, як було зазначено вище, такий лист жодним чином не повідомляє запитувача про продовження строку розгляду запиту, а за змістом вказаного листа не є чітко зрозумілим, порядок уточнення.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що саме таке формулювання резолютивної частини належним чином та у повному обсязі захистить порушене право позивача.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем було порушено норми Закону України Про доступ до публічної інформації, що призвело до порушення прав позивача на доступ до публічної інформації.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2016р. у справі №607/19614/15-а за позовом ОСОБА_3 до Тернопільської міської ради про визнання протиправним ненадання інформації та зобовязання надати інформацію, - залишити без задоволення.

2. Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2016р. у справі №607/19614/15-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 22.08.2016р.