Справа № 2-а-944/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-944/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної Автомобільної Інспекції м.Рівне УМВС України в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Відділу Державної Автомобільної Інспекції м.Рівне УМВС України в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №068201 від 14 січня 2010 року, винесену інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 500 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складено не правомірно. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення мають враховуватися обставини, що пом'якшують відповідальність ст. 33 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №068201 від 14 січня 2010 року, винесеної інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2, 14 січня 2010 року об 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушив правила проїзду перехресть, повертаючи ліворуч не дав дороги транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та керуючись положенням етапі 14-1, частин пятої, шостої статті 258 та статті 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 500,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення він не визнав та пояснив, що 14 січня 2010 року близько 11 год. 00 хв. він рухався автомобілем НОМЕР_2 по головній вулиці ОСОБА_3 зі сторони готелю Мир в м.Рівне. На нерегульованому перехресті вулиць ОСОБА_3 та Кіквідзе здійснюючи поворот наліво, йому на зустрічному напрямку, проїжджої частини став автобус з увімкненими сигналами аварійної зупинки, тому він скористався можливістю закінчити маневр повороту ліворуч.

Припинення руху транспортного засобу через його технічний стан або небезпеку, що створюється вантажем, який перевозиться, станом водія (пасажира) або перешкодою на дорозі є вимушеною зупинкою, у відповідності до п. 1.10 ПДР України.

Пункт 15.4. ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити, діяти у відповідності до п.9.9 - п.9.11 цих правил, що було виконано водієм автобуса.

Будь-яких пояснень інспектор у нього відбирати не заходів, на його зауваження не реагував, і відразу виню протокол, та постанову про накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, тому його і не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що дії позивача були невірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме ним не було допущено порушень вимог ст.122 ч.2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування. Проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу. Розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними принадами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.8.11 Правил Дорожнього Руху України, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити, діяти у відповідності до п.9.9 - п.9.11 цих правил, що було виконано водієм автобуса.

Тобто, у даному випадку позивач діяв у відповідності до вимог Правил Дорожнього Руху України.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 всупереч положенням ст.ст.245, 251 КУпАП не було зясовано повно і обєктивно обставин справи, а відтак чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: не відібрано пояснень у свідків, які були іншими учасниками дорожнього руху, не відібрано пояснень безпосередньо у водія транспортного засобу, якому позивач ніби-то не надав дороги, інспектором не було відібрано письмових пояснень і зауважень щодо змісту постанови, не розяснено процесуальні права.

Також суд вважає що у відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність порушника.

Однак, як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 при накладенні на позивача адміністративного стягнення не була з'ясована жодна з вищезазначених обставин і як наслідок постанова винесена не обєктивно та упереджено.

Судом постановлено, що постанова є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення від 14 січня 2010 року серії ВК 075282 складеного інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2, позивач не надав дороги транспортному засобу, який рухався в попутному напрямку прямо, однак в постанові в справі про адміністративне правопорушення від 14 січня 2010 року серії ВК №068201 винесеної інспектором РР ДПС ^ ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 вбачається, що позивач не надав дороги транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, що суперечить один одному. Тому су

ставить під сумнів обґрунтованість та неупереджене

ставлення інспектора Танчинець О.В. при винесенні протоколу та постанови відносно позивача.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або («обережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно- правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, п.З3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ » від 06 березня 2008 року №2, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,100,102, 104,105,106 КАС України, ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії ВК №068201 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 від 14 січня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ВК №068201 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором РР ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 від 14 січня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього гадання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений, для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: