Справа № 819/781/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/781/16

25 серпня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.Л.,

за участю представників позивача Гнатюк К.В., Горіци Н.Л.,

представника відповідача Ковальової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агро-промислова фірма «Калина» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-промислова фірма «Калина» (далі - ТОВ Агро-промислова фірма «Калина», позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС у Тернопільській області, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № , згідно з яким до позивача застосовано штраф у розмірі 199013,69 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) на загальну суму податку на додану вартість (далі - ПДВ) 1990136,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

ГУ ДФС у Тернопільській області було проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме: ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» не забезпечено своєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 1990136,86 грн. Як наслідок, відповідачем згідно з оскаржуваним рішенням застосовано до позивача штраф у розмірі 199013,69 грн.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним з огляду на те, що вина позивача у вчиненні встановленого податковим органом порушення відсутня, оскільки позивач 15 січня 2016 року вживав усіх заходів для реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року в ЄРПН та 14 січня 2016 року перерахував грошові кошти на свій рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ та збільшив величину показника суми ПДВ, на яку платник має право видати податкову накладну на відвантаження продукції, проте з технічних причин, через збій у роботі сервера, не вдалося у звичайному режимі здійснити обмін в ЄРПН. У зв'язку з цим платник податків 15 січня 2016 року звертався до Збаразької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області (за місцем реєстрації платником податків), з якою укладено договір від 28 грудня 2015 року про визнання електронних документів, та просив забезпечити приймання документів платника податків в електронному вигляді у термін, визначений законодавством. Відтак, відповідачем безпідставно зроблено висновок про порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

В судовому засідання представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених в адміністративному позові, додаткових поясненнях від 22 серпня 2016 року (а. с. 137-139) та просили позовні вимоги задовольнити. Також зазначили, що доступний ліміт на рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ позивача був достатній для реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та № 14/2 в ЄРПН, оскільки платником податків своєчасно його збільшено шляхом перерахування коштів згідно з платіжним дорученням № 971 від 14 січня 2016 року на суму 1990000 грн. Органом державного казначейства 14 січня 2016 року такі кошти були зараховані на електронний рахунок адміністрування ПДВ товариства та того ж дня повернуті на спеціальний рахунок, відкритий позивачем як сільськогосподарським товаровиробником, що використовує спеціальний режим оподаткування ПДВ. Незважаючи на поповнення електронного рахунку ПДВ, 15 січня 2016 року ТОВ Агро-промисловій фірмі «Калина» не вдалося зареєструвати податкові накладні. Згідно з квитанціями № 1 державної фіскальної служби документи не були прийняті, оскільки сума ПДВ по податкових накладних (загальна сума ПДВ по двох накладних склала 1990136,86 грн.) перевищувала ліміт на електронному рахунку ПДВ (488,48 грн.). При цьому такі податкові накладні були безперешкодно прийняті та зареєстровані в ЄРПН 16 січня 2016 року, при тому, що позивач повторно не поповнював рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ. Разом з тим, граничний термін реєстрації податкових накладних у ЄРПН у спірному випадку встановлювався до 15 січня 2016 року. Порушення такого строку на один день допущено з вини податкового органу, а тому платник податку не повинен нести відповідальність у вигляді штрафу згідно з оскаржуваним податковим повідомлення-рішенням.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, наведених у запереченні проти позову (а. с. 105-109) та додаткових поясненнях (а. с. 154-156), вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Суду пояснила, що податковим органом при проведенні перевірки ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних від 31 грудня 2015 року за № 12/2 та № 14/2 у ЄРПН на загальну суму 1990136,86 грн. Граничний термін реєстрації податкових накладних припав на 15 січня 2016 року, в той час як позивачем вказані податкові накладні зареєстровані лише 16 січня 2016 року, тобто позивачем порушено термін реєстрації податкових накладних. У зв'язку з виявленим порушенням до позивача застосовано штраф у розмірі 10 відсотків від суми ПДВ у розмірі 199013,69 грн. у відповідності до пункту 120-1 статті 120-1 ПК України.

В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача посилалася на положення ПК України, норми Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за № 320/15011.

Представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» зареєстроване як юридична особа 18 липня 2005 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 05 липня 2016 року (а. с. 17-22). ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» перебувало на обліку як платник податків на момент проведення перевірки у Збаразькому відділенні Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області (яка є правонаступником Збаразької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області), на момент виникнення спірних правовідносин - платник податків у Збаразькій об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області. Товариство зареєстроване платником податку на додану вартість з 07 жовтня 2005 року, використовує загальний та спеціальний режим оподаткування ПДВ як сільськогосподарський товаровиробник.

Посадовими особами ГУ ДФС у Тернопільській області та Збаразької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області було проведено планову документальну перевірку ТОВ Агро-промислової фірми «Калина» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, за наслідками якої складено акт № 240/14-01/32807588 від 08 червня 2016 року (а. с. 30-68).

Перевіркою встановлено, що ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» не забезпечило своєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН на загальну суму ПДВ 1990136,86 грн., чим порушено вимоги пункту 200-1.3 статті 200-1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, за що передбачена відповідальність платника у вигляді застосування штрафу в розмірі 10 відсотків від суми ПДВ по податкових накладних.

На підставі висновків акту перевірки № 240/14-01/32807588 від 08 червня 2016 року ГУ ДФС у Тернопільській області прийняло податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № , яким до позивача на підставі статті 120-1 ПК України застосовано штраф 10 відсотків від суми ПДВ у розмірі 199013,69 грн. (а. с. 69).

Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» звернулось до суду з даним позовом.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення перевірялося судом на відповідність критеріям, визначеним у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб'єкти.

Зокрема, чи оскаржуване рішення прийняте суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в межах своєї компетенції, не виходячи за межі прав та обов'язків, встановлених законами; обґрунтовано. Так, прийняття рішення обґрунтовано зобов'язує суб'єкта владних повноважень врахувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, уникаючи висновків, що базуються на припущеннях. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При вирішенні справи та прийнятті постанови суд враховує наступні обставини та застосовує такі положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI з змінами і доповненнями.

Статтею 9 ПК України (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податок на додану вартість визначено як загальнодержавний податок, а підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податку накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України з 01 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування по податкових накладних незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобовязань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПК України визначено, що платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де:

SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

SПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

SНаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

SВідшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

SПеревищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 31 грудня 2015 року виписав податкові накладні № 12/2 та № 14/2 для товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб розвитку та впровадження ноутілл технологій в Україні» на виконання умов договору купівлі-продажу № 25/12 від 25 грудня 2015 року за товар - кукурудзу на суму 8853821,17 грн., у тому числі ПДВ 1475636,86 грн., та сою на суму 3087000,00 грн., у тому числі ПДВ 514500,00 грн. (а. с. 71-84). Загальна сума ПДВ по двох податкових накладних склала 1990136,86 грн.

У відповідності до вимог абзацу одинадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України останнім днем реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та 14/2 в ЄРПН було 15 січня 2016 року.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, який зазначено вище, платник податку міг зареєструвати податкові накладні у ЄРПН за умови наявності достатньої суми коштів на електронному рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ, яка б відповідала загальній сумі податку за податковими накладними від 31 грудня 2015 року № 12/2 та 14/2.

Пунктом 200-1.4 статті 200-1 ПК України визначено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, в тому числі, з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Згідно з абзацом тринадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України, якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків регулює Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), (далі - Порядок № 569).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку;

спеціальний рахунок - рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, передбаченого статтею 209 Податкового кодексу України (далі - суб'єкт спеціального режиму оподаткування), для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених/наданих ними сільськогосподарських товарів/послуг.

Пунктом 12 Порядку № 569 визначено, що якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки).

На електронні рахунки (в тому числі додаткові електронні рахунки) не можуть перераховуватися кошти із спеціальних рахунків.

ДФС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі. Платник податку має право отримувати у ДФС інформацію про стан свого електронного рахунка (в тому числі додаткових електронних рахунків), а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі (пункт 13 Порядку № 569).

Казначейство подає ДФС в розрізі платників податку інформацію про суми поповнення електронних рахунків (в тому числі додаткових електронних рахунків) та залишків на таких рахунках (пункт 14 Порядку № 569).

Отже, з наведених норм можна зробити висновок, що для реєстрації податкової накладної в ЄРПН платник податків зобов'язаний перерахувати зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ суму коштів, достатню для реєстрації таких податкових накладних.

Судом встановлено, що ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» для реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та 14/2 було 14 січня 2016 року перераховало з поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ кошти у розмірі 1990000,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано суду копію платіжного доручення № 971 від 14 січня 2016 року та банківську виписку за 14 січня 2016 року та банківську виписку за період з 14 по 16 січня 2016 року про переказ коштів (а. с. 96, 122, 142-143).

Крім того, станом на 14 січня 2016 року на електронному рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ рахувався залишок коштів у сумі 488,48 грн., про що зазначено державною фіскальною службою в квитанціях № 1 від 15 січня 2016 року (а. с. 112-113, 115-116).

Як вбачається з матеріалів справи позивач, з метою реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та 14/2 в ЄРПН надіслав їх 15 січня 2016 року до державної фіскальної служби засобами телекомунікаційного зв'язку. Вказані накладні 15 січня 2016 року о 12:53:48 та 12:54:08 відповідно були доставлені до центрального рівня державної фіскальної служби. Цього ж дня ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» отримало від державної фіскальної служби квитанцію № 1 в електронній формі, згідно з якою податкову накладну від 31 грудня 2015 року № 12/2 не прийнято у зв'язку з тим, що сума ПДВ в документі (1475636,86 грн.) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця (488,48 грн.) (а. с. 113, 116) та квитанцію № 1 в електронній формі, згідно з якою податкову накладну від 31 грудня 2015 року № 14/2 не прийнято у зв'язку з тим, що сума ПДВ в документі (514500,00 грн.) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця (488,48 грн.) (а. с. 112, 115).

Фактично такі податкові накладні зареєстровано 16 січня 2016 року, про що свідчать відповідні квитанції державної фіскальної служби про прийняття документів (а. с. 110, 111).

Разом з тим, з обставин встановлених судом на підставі належних доказів вбачається, що станом на 15 січня 2016 року у ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» на електронному рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ була достатня сума коштів, а саме: 1990488,48 грн. (з яких 1990000 грн. кошти перераховані платником згідно з платіжним доручення № 971 від 14 січня 2016 року та 488,48 грн. попередній залишок на електронному рахунку ПДВ), які перевищують суму по податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та № 14/2 на загальну сума ПДВ 1990136,86 грн., що підлягали реєстрації.

При цьому, наявність достатньої суми коштів позивача на електронному рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ підтверджується і висновками акту перевірки на сторінці 22, де податковий орган бере до уваги платіжне доручення № 971 від 14 січня 2016 року, згідно з яким було здійснено перерахування товариством коштів в сумі 1990000 грн. з рахунку № 2 в АБ «Укргазбанк» на рахунок № 3249 УДК електронне адміністрування ПДВ. Однак, відповідач при цьому зазначає, що ТОВ Агро-промисловою фірмою «Калина» не забезпечено реєстрації податкових накладних в ЄРПН 14 січня 2016 року під час перебування коштів на рахунку № 3249 УДК електронне адміністрування ПДВ. Тобто податковий орган визнає, що на електронному рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ позивача була достатня сума коштів для реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та № 14/2, проте одночасно згідно з квитанціями № 1 про неприйняття документів державна фіскальна служба вказує причину - відсутність необхідних коштів на рахунку платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ.

Також наявність коштів на електронному рахунку платника податків в системі електронного адміністрування ПДВ, підтверджується тим, що 14 січня 2016 року державною казначейською службою кошти в розмірі 1990000 грн. були перераховані позивачу на спеціальний рахунок № 2 в АБ «Укргазбанк» як сільськогосподарському підприємству - суб'єкту спеціального режиму оподаткування для акумулювання сум податку, що нараховується на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів. Проте таке перерахування коштів на спеціальний рахунок позивача відповідно до норм податкового законодавства не позбавляло його права зареєструвати податкові накладні в ЄРПН з урахуванням поповнення електронного рахунку ПДВ на таку суму коштів.

Так, відповідно до пункту 200-1.5 статті 200-1 ПК України кошти, що надійшли на рахунки, визначені у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня.

В той же час, відповідачем надано до суду витяг з системи електронного адміністрування ПДВ, згідно з яким на електронному рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» відображено поповнення коштів у розмірі 1990000 грн. лише 16 січня 2016 року (а. с. 114). Проте такі відомості не узгоджуються з викладеними вище обставинами, а крім того, кошти з електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, який був фактично поповнений 14 січня 2016 року в той же операційний день автоматично перераховані державною казначейською службою на спеціальний рахунок позивача (а. с. 97, 98, 121, 144). При цьому повторно ні 15 січня, ні 16 січня 2016 року товариство не перераховувало кошти зі свого поточного рахунку на рахунок в системі електронного адміністрування ПДВ.

Також суд звертає увагу, що у зв'язку з неможливістю реєстрації податкових накладних в ЄРПН платник податків інформував податковий орган за місцем реєстрації - Збаразьку об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Тернопільській області з наданням підтверджуючих документів щодо дотримання умов для такої реєстрації податкових накладних в ЄРПН (а. с. 99), а також саме цей суб'єкт владних повноважень відповідно до договору від 28 грудня 2015 року про визнання електронних документів мав забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді у термін, визначених законодавством (а. с. 100-107).

Отже, у спірному випадку податковий орган протиправно відмовив позивачу в реєстрації податкових накладних від 31 грудня 2015 року № 12/2 та № 14/2 в ЄРПН 15 січня 2016 року, тобто в строки, визначені пунктом 201.10 статті 201 ПК України і саме протиправні дії податкового органу щодо відмови у реєстрації податкових накладних призвели до порушення позивачем строків реєстрації спірних накладних на один день. А відтак, відповідачем неправомірно застосовано до ТОВ Агро-промислова фірма «Калина» штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам ПДВ в ЄРПН, на підставі податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року № .

За правилами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Податковим органом не доведено на підставі належних та допустимих доказів правомірність прийняття оскарженого рішення.

З наведених вище підстав та враховуючи положення статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 29 червня 2016 року № .

Згідно із частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Тернопільській області судовий збір в розмірі 2985,22 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 55 від 02 липня 2016 року (а. с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 29 червня 2016 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (, місцезнаходження: вулиця Білецька, будинок 1, місто Тернопіль, 46003) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агро-промислова фірма «Калина» (, місцезнаходження: село Киданці, Збаразький район, Тернопільська область, 47374) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2985 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят п'ять) гривень 22 (двадцять дві) копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 30 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.