Справа № 2-а-824/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа 2-а-824
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2010 року Суддя Путивльського районного суду Гриценко П.П. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі (далі - ПФУ) про зобовязання вчиниш дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога у 2009 р. їй не надавалася, незважаючи на те, що рішеннями Конституційного суду України № брп/2007 від 09.07.2007р. у справі № 1-29/2007, визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункт 3 положення статті 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік № 489 V від 19.12.2006 року.

У звязку з цим просила зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за період з січня 2009 року по березень 2010 року у сумі 1734 грн. 20 коп. відповідно наведеного у позові розрахунку

Позивачка свої позовні вимога підгримує, просить справу розглянути у її відсутність (а.с. 8).

Відповідач надіслав суду свої письмові заперечення (а. е. 11), в яких просив розглянути справу у його відсутність і відмовити в позові виходячи з наступного:

- згідно зі ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни фінансове забезпечення держави соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу п. 9 Положення Про Пенсійний фонд України. Управління діяло у відповідності до положень ст. ст. 77, 110 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік ", ст. ст. 71, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік ", а рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 року від 09.07.2007 року зворотної дії у часі не має. У 2008 році позивачу виплачувалась надбавка до пенсії в розмірі, передбаченому п, 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет. України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України". Також має місце законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не може бути застосований в силу ч.3 цієї статті. Наполягали на застосуванні наслідків пропущений строку звернення до адміністративного суду, встановлених ч. І ст. 100 КАС України, які позивач пропустив без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов піддягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачка у справі, відноситься до категорії діти війни і перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Путивльському районі (а.с. 5, 7).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ст.46 Конституції України).

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим -Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету:

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік, та про внесення змін до деяких законодавчих актів .України» від .28.12.2007 року були внесені зміни до статті .6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання .чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачаєшся з довідки Управління (а. с. 7), позивачка, як дитина війни, таке підвищення до пенсії отримала у 2010 році: в січні та лютому по 49,80 грн., у 2009 році: в січні - грудні - по 49 грн. 80 коп. Надбавка дітям війни відповідно до ст. 6 Закошу України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30%, згідно рішення суду виплачена по 31.12.2008 року.

Відповідно до рішення Путивльського районного суду Сумської області від. 29 квітня 2009 року, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1, бездіяльність ПФУ в частині не проведення нарахування і виплати їй підвищення до пенсії з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнана протиправною і УПФ у Путивльському районі зобовязано здійснити позивачці перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. І ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 р. по 31 грудня 2007 р. та з 22 травня 2008 р. по 31 грудня 2008 року (а.с. 6).

Рішенням Конституційного Суду України № Ш-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу П Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи відповідача про те, що поняття « мінімальна пенсія за віком про яке йдеться в статті 28 Закону « Про соціальний захист дітей війни «, не є переконливим.

Положення статті 28 « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » не є перешкодою для застосування даної величини ( мінімального розміру пенсії за віком )до обрахування інших пенсій чи доплат пов`язаних з мінімальною пенсію за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті мінімального розміру пенсії за віком, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії встановленої ст. 46и Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни ».

Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення доплати до песнії, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобов`язань, покладених на УПФ законодавством.

За таких обставин, немає жодних законодавчих обмежень щодо виплати такого підвищення у 2009-2010 роках і ПФУ з 01.01.2009 року повинно було виплачувати позивачці підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни ».

Доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов`язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни є безпідставними, оскільки відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду з позовом, враховуючи положення ч. 2 ст. 46 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яке визначає, що нараховані суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з тгоо, що вимоги про встановлення обов`язку Управління нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не в праві перебирати на себе функцію державного органу, якому такі повноваження надані законом.

Однак, виходячи зі змісту позову з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління в частині не виконання приписів ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни » , що призвело до порушення прав позивачки на своєчасне отримання підвищення до пенсії і зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці таке підвищення з 01.01.2009 року по 02.04.2010 року, тобто по день винесення рішення у справі, з урахуванням раніше отриманих сум.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з державного бюджету України на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19,22,46,75,92,152 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України», ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» , ст. ст. 8-11,71,94,122,160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Григор`євої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Путивльському район Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат Григор`євій ОСОБА_2 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 01.01.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова 34 м. Путивль Сумської області) здійснити Григор`євій ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру встановленому ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 01 січня 2009 року по 02 квітня 2010 року .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Григор`євій ОСОБА_2 1 грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.