Справа № 22а-3219/11
Суддя: Бондаревська С. М.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-3219/11 Головуючий у 1-й інстанції О.В.Логвінова Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М. суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

розглянула у письмовому провадженні в м. Полтаві адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2010року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа - Управління Служби безпеки України в Полтавській області, про перерахунок пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 у березні 2010 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 03 листопада 2009 року він звільнений з військової служби в органах СБУ, на час звільнення з військової служби розмір його грошового забезпечення за останньою штатною посадою складав 4836,00 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області йому призначена пенсія з розрахунку 65% відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, для обчислення розміру пенсії відповідач у розрахунок суми включив додаткові види грошового забезпечення та премію у середньому розмірі за останні фактичні місяці служби перед звільненням, починаючи із січня 2008 року, внаслідок чого сума грошового забезпечення склала 2724 грн. 61 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про призначення ОСОБА_2 пенсії в частині визначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення розміру пенсії.

Зобовязано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обчислити пенсію ОСОБА_2 з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених відповідно до законодавства - відповідно до частини 3 статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в редакції Закону "України від 04 квітня 2006 року), з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України.

Зобовязано Головне Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_3 суму недоплаченої пенсії, нарахованої виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) а премії у розмірах, установлених законодавством - відповідно до частини 3 статті 43 Закону Eкраїни Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб в редакцїї Закону України від 04 квітня 2006 року, з часу звільнення з військової служби в органах Служби безпеки України.

Вирішено питання про судові витрати.

З даним судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій грохає скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у адоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вважає, що воно винесено з порушенням норм матеріального права, а саме: ч.. З ст. 43 та 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших юіб порядок проведення перерахунку пенсії за якими визначено Постановою Кабінету Міністрів Eкраїни від 13 лютого 2008 року № 45. Згідно п. 2 вказаної постанови також внесено зміни до Постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, гризначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, иічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхній сімей. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія судців, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_2 03 листопада 2009 року звільнений з військової служби в органах Служби безпеки України. На Час звільнення розмір грошового забезпечення позивача складав 4836,00 грн. та складався з таких видів грошового забезпечення:посадовий оклад - 1300 грн., оклад за військовим званням - 130 грн., надбавка за вислугу років 35 % - 550,50 грн., надбавка військовослужбовцям, які проводять оперативно - розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення органів державної влади і оперативно - розшукову діяльність (50%) - 650 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 100 % - 1930,50 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% -195 грн., премія в/с 10% - 130 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд правомірно виходив з наступного.

Нормами частини 3 статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та цеяких інших осіб в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" виключено та доповнено словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року вищевказану зміну ч. З ст. 43 зазначеного Закону визнано неконституційною.

Згідно з п. п. 5, 6, 7 зазначеного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Звідси, вірним є висновок суду відносно того, що дія ч. З ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача з військової служби підлягали застосуванню норми ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції Закону від 04 квітня 2006 року.

Також, встановивши, що відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, призначив позивачу ОСОБА_2 пенсію, розрахувавши середньомісячну суму щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії позивача за останні фактичні місяці служби перед звільненням, починаючи з січня 2008 року в розмірі 2724 грн. 61 коп., що суперечить нормам ст. 43 Закону „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, місцевий суд дійшов вірного висновку про незаконність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо призначення пенсії позивачу в частині визначення суми грошового забезпечення для обчислення пенсії та визначення її розміру.

При цьому, посилання відповідача в поданих до суду запереченнях на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 суд правомірно визнав необгрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до положень частини 3 п. 7 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України для осіб, які звільнені із служби в 2008-2009 роках (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. № 748, від 3 вересня 2005 р. № 865, від 9 березня 2006 р. № 268 і від 15 листопада 2006 р. № 1588) або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 р. на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 року, сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Наведена норма постанови Кабінету Міністрів України суперечить положенням чинної редакції ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, що має вищу юридичну силу, а тому не підлягала застосуванню.

Крім того, суд правомірно зазначив, що відповідно до ч. З ст. 1-1 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу Органів внутрішніх справ та деяких інших осіб законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за ттим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухвалені судового рішення правильно встановлені обставини справи, дотримані норми матеріального та процесуального права, що зумовлює відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги про скасування рішення суду. Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 31 серпня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Бондаревська С.М. Судді: Омельченко Л.М. Триголов В.М. З оригіналом згідно: