Справа № 203/3238/16-а
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3238/16-а
Провадження № 2-а/0203/99/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

з секретарем Давіденко Ю.А.,

за участю відповідача Пелих М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 6 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпропетровськ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Пелих Марії Анатоліївни, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови відповідача від 03 липня 2016 року про накладення стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн. через порушення вимоги дорожньої розмітки 1.3 34 розділу ПДР - перетин суцільної лінії горизонтальної розмітки, посилаючись на необґрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності внаслідок однобічного і неповного з'ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, оскільки зібрані докази в супереч ст.ст. 252, 256 КУпАП не оцінені на достатність для спростування заперечень позивача, у зв'язку з чим просив визнати неправомірною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення. Також позивач стверджував, що перед обладнаними в'їздами до стоянки ТРЦ «Аполло» суцільна горизонтальна лінія переривається, відтак при здійсненні повороту та заїзду до стоянки ТРЦ «Аполло» вимогу розмітки 1.3 34 розділу ПДР не порушував, оскільки суцільну подвійну горизонтальну розмітку не перетинав. Крім того, в порушення вимог п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, а постанова була складена співробітником поліції не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а значно пізніше, коли автомобіль знаходився на облаштованій парковці біля центрального входу до ТРЦ «Аполло», що робить неможливим об'єктивне з'ясування обставин правопорушення та дійсної наявності горизонтальної розмітки, враховуючи, що в постанові про накладення адміністративного стягнення взагалі не зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення, крім загальної назви вулиці по якій рухався автомобіль позивача.

Позивач в судове засідання не з'явився, в поданій через канцелярію суду заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, зазначив, що при здійсненні заїзду до стоянки ТРЦ «Аполло» позивач перетнув подвійну суцільну горизонтальну розмітку, чим допустив грубе порушення ПДР. Співробітниками поліції було роз'яснено позивачу його права та складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, відтак вважає, що постанова винесена правомірно та відповідає вимогам чинного законодавства, тому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови серії ПС3 №029774 від 03 липня 2016 року, яка була винесена інспектором ПП в м. Дніпропетровськ батальйону№3 роти №6 Пелих М.А., ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення ним вимоги розмітки 1.3 34 розділу Правил дорожнього руху, а саме: 03 липня 2016 року о 10 год. 30 хв. у м. Дніпропетровську на вул. Титова водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.3 (а.с. 5).

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно 34 Розділу Правил дорожнього руху горизонтальна розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Згідно з ст.ст. ст.ст. 251, 254 КУпАП обов'язок збирання доказів відносно виявлення та розслідування правопорушення покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що добуті за допомогою визначених засобів доказування. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, що в цій адміністративній справі предметом доказування є протиправність рішення і дій суб'єкта владних повноважень, в силу ч. 2 ст. 71 КАС України обов'язок доказування правомірності свого рішення і дій покладається на відповідача, який має нести тягар наслідків неподання ним доказів.

Відповідач, який в порядку ст. 258 КУпАП склав постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача не виявив жодних свідків, речових доказів, не зафіксував в інший спосіб обставини правопорушення та докази, які підтверджують факт перетину ОСОБА_2 під час керування автомобілем подвійної суцільної горизонтальної розмітки, наявність такої суцільої лінії в місцях заїзду до ТРЦ «Аполло», а постанова не містить місця вчинення правопорушення, зважаючи на те, що вулиця Титова у м. Дніпрі має не одне перехрестя та більше ніж один заїзд до ТРЦ «Аполо».

Також, в порушення вимог п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, та доказів неможливості такої фіксації суду не надано, з огляду на те, що відповідач в судовому засіданні пояснила, що спостерігала за вказаним автомобілем під керуванням позивача за певний час до вчинення ним порушення, тобто відповідач мала об?єктивну можливість зафіксувати в автоматичному режимі виявлене правопорушення. Так само в порушенням Інструкції постанова була складена співробітником поліції не на місці вчинення адміністративного правопорушення, а під час знаходження автомобіля на парковочному місці біля центрального входу до ТРЦ «Аполло», при цьому відповідач суду не представила доказів виявлення правопорушення, окрім відеозапису нагрудної камери інспектора від 03 липня 2016 року під час розмови з позивачем на парковці, в ході якої позивач зазначив про те, що йому взагалі не відомо про наявність суцільної лінії, в місці заїзду до ТРЦ «Аполло», що суд оцінює як заперечення позивача проти вчинення правопорушення.

Також суд зазначає, що оглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери інспектора, підтверджує факт роз'яснення інспектором поліції позивачу його прав та складення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, проте не містить відомостей щодо перетину ОСОБА_2 суцільної подвійної горизонтальної розмітки та вчинення останнім правопорушення. Доводи відповідача про те, що позивач визнав свою провину у вчиненні правопорушення суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_2 заперечуючи наявність взагалі суцільної лінії і її перетин, зазначив про прояв ним більшої уважності і запобігання можливим таким порушенням ПДР, а не про визнання ним свідомого порушення Правил дорожнього руху, поставленого йому відповідачем за вину.

Одночасно, суд відзначає, що ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем у справі - інспектором поліції, за встановлених обставин не визнання події правопорушення та її оспорення, за відсутності фіксації події в автоматичному режимі та буд-якої іншої фіксації правопорушення, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення вимог ч.5 ст. 258 КУпАП та, відповідно, порушення права на захист позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам п.п.п.п. 2, 3 ч. З ст. 2 КАС України, а ефективність засобів правового захисту прав позивача вимагає розв'язання питання щодо підстав його юридичної відповідальності, щоб можливість розглянути справу по суті відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП була забезпечена з повним захистом прав від тривання їх порушення правовою невизначеністю. Достатнім засобом правового захисту буде вирішення питання про адміністративну відповідальність позивача по суті, на підставі чого адміністративному суду належить згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України та у відповідності зі ст. 293 КУпАП скасувати оскаржувану постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 71, 161-163, І71-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора 6 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпропетровськ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Пелих Марії Анатоліївни, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора 6 роти 3 батальйону УПП в м. Дніпропетровськ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Пелих Марії Анатоліївни, серії ПС3 № 029774 від 03 липня 2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Колесніченко