Справа № 820/3270/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 серпня 2016 р. Справа № 820/3270/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Камишанової М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа: Державна служба зайнятості України про визнання дій та бездіяльності незаконними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського міського центру зайнятості, третя особа: Державна служба зайнятості України, в якому з врахуванням уточнень просить суд:

- визнати бездіяльність Харківського міського центру зайнятості у сприянні працевлаштуванню ОСОБА_2 під час здійснення прийому 22.03.2016 незаконною;

- визнати бездіяльність Харківського міського центру зайнятості у сприянні ОСОБА_2 у підборі підходящої роботи під час здійснення прийому 22.03.2016 незаконною;

- визнати дії Харківського міського центру зайнятості в опрацюванні вакансії «Спеціаліст державної служби» в УПФУ в Московському районі м. Харкова 22.03.2016, умови праці якої можуть не відповідати стану здоров'я ОСОБА_2, підтвердженому медичною довідкою № 265 від 30.01.2015 незаконними;

- визнати дії Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22.03.2016 не вказавши ОСОБА_2 джерела, де він зобов'язаний самостійно ознайомитись та опрацювати вакансії незаконними;

- визнати дії Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22.03.2016 в ненаданні ОСОБА_2 переліку вакансій підходящої роботи, з яким він зобов'язаний був самостійно ознайомитись та опрацювати незаконними.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Харківським міським центром зайнятості під час чергового прийому 22.03.2016 року в порушення законодавства здійснював опрацювання не підходящої для позивача роботи та не виконав покладених на нього обов'язків щодо сприяння працевлаштуванню, натомість як рекомендував самостійно ознайомитись із вакансіями. Такі порушення відповідачем допущені під здійснення прийому ОСОБА_2 та опрацювання вакансії "Спеціаліст державної служби" в УПФУ в Московському районі м. Харкова. Позивачем зазначено в адміністративному позові, що під час прийому 22.03.2016 року відповідач мав спершу направити його на проходження медичного огляду для встановлення здатності за станом здоров'я виконувати роботу, через те, що у відповідача була наявна медична довідка, в якій наведено рішення ЛКК щодо стану здоров'я позивача. У зв'язку із зазначеними порушеннями прав ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник відповідача Харківського міського центру зайнятості у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що дії спеціалістів Харківського міського центру зайнятості під час проведення прийому громадянина ОСОБА_2 22.03.2016 року відповідали вимогам чинного законодавства та знаходились у правовій площині. Опрацювання відповідачем вакансій для позивача під час прийому було здійснено опрацювання вакансії "Спеціаліст державної служби" в УПФУ в Московському районі м. Харкова, у відповідності до приписів ст. 46 Закону України "Про зайнятість населення" та з урахуванням висновку медичного закладу від 30.01.2015 року №265. Крім того їх опрацювання не тягне за собою правових наслідків для безробітного у вигляді припинення його реєстрації за пп1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №198. Пропозиція самостійного ознайомлення та опрацювання вакансій була наслідком відсутності вакантних посад роботодавцями на момент здійснення прийому, яка відповідала медичній довідці позивача. Таким чином позовні вимоги, на думку відповідача, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи Державної служби зайнятості України у наданих до суду письмових поясненнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що фахівцями відповідача Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому ОСОБА_2 22.03.2016 року не вчинено порушень на які посилається позивача та дотримано всіх приписів чинного законодавства.

Позивач в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований Харківським міським центром зайнятості як такий, що шукає роботу.

Судом з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач, маючи диплом спеціаліста ХНУ ім. В.Н. Каразіна зі спеціальності "Соціологія" та здобувши кваліфікацію соціолога, викладача соціологічних дисциплін, а також диплом бакалавра ХНУВС за напрямом підготовки "Право", неодноразово перебував на обліку в службі зайнятості як безробітний, в період чого отримував соціальні послуги, а саме: консультаційні послуги з питань працевлаштування та реєстрації в службі зайнятості.

Відповідно до наказу від 25.11.2014 року № НТ 141125 позивачу поновлено статус безробітного та відмовлено у призначенні допомоги по безробіттю.

Під час перебування на обліку Харківському міському центрі зайнятості ОСОБА_2 отримував соціальні послуги, передбачені чинним законодавством, а саме: консультаційні послуги з питань працевлаштування та реєстрації в центрі зайнятості.

Судовим розглядом справи було встановлено, що під час чергового прийому 22.03.2016 року фахівцем відповідача опрацьовано вакансію "Спеціаліст державної служби" в УПФУ в Московському районі м. Харкова, зазначені обставини сторонами під час судового розгляду справи не заперечувались.

Представником відповідача було надано пояснення та зазначено, що під час опрацювання вказаної вакансії було встановлено її актуальність, але аналіз вказаних роботодавцем характеристик вакансії надав можливість встановити, що потребувались спеціалісти - системотехніки відділу адміністрування і захисту інформаційних систем. У зв'язку з зазначеним роботодавцю не було здійснено дзвінка та не було видано направлення.

Також представником відповідача під час судового розгляду справи було зазначено, що з професій, які б відповідали медичній довідці №265 від 30.01.20115 року КЗОЗ "Харківська міська лікарня №20", виданій ОСОБА_2, вакантних посад роботодавцями на момент прийому 22.03.2016 року не було заявлено, у зв'язку з чим уповноваженою особою відповідача опрацьовано актуальну на час здійснення прийому вакансію «Спеціаліст державної служби» в УПФУ в Московському районі м. Харкова.

Також представником відповідача вказано, що Харківським міським центром зайнятості пропонується і опрацьовується виключно ті вакансії, які є актуальними на час прийому безробітного та подаються виключно роботодавцями до центру зайнятості, відповідно до звітності за формою 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу".

Судовим розглядом було встановлено, що з вказаних роботодавцем характеристик фахівцем виявлено необхідність спеціалістів - системотехніків відділу адміністрування і захисту інформаційних систем, у зв'язку з чим не було здійснено дзвінка та не видано направлення.

Під час прийому 22.03.2016 року фахівцем відповідача запропоновано ОСОБА_2 самостійно ознайомитись з наявними вакансіями та повідомити про результат пошуку на наступному прийомі, про що зроблено відповідний запис у додатку №1 до ПК.

Після погодження дати та часу наступного прийому безробітному ОСОБА_2 було запропоновано завірити підписом надані послуги. Ставити підписи він відмовився, сфотографував сторінку додатку № 1 до персональної картки та покинув робоче місце спеціаліста.

Щодо позовних вимог стосовно визнання бездіяльності Харківського міського центру зайнятості у сприянні працевлаштуванню ОСОБА_2 під час здійснення прийому 22.03.2016 незаконною, визнання бездіяльності Харківського міського центру зайнятості у сприянні ОСОБА_2 у підборі підходящої роботи під час здійснення прийому 22.03.2016 незаконною, визнання дій Харківського міського центру зайнятості в опрацюванні вакансії «Спеціаліст державної служби» в УПФУ в Московському районі м. Харкова 22.03.2016, умови праці якої можуть не відповідати стану здоров'я ОСОБА_2, підтвердженому медичною довідкою № 265 від 30.01.2015 незаконними, суд зазначає наступне.

Згідно ст.43 Конституції України, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування; безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи; зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи; вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа; працевлаштування - комплекс правових, економічних та організаційних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації права особи на працю.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про зайнятість населення", кожен має право на професійну орієнтацію, яке забезпечується шляхом надання комплексу профорієнтаційних послуг з вибору або зміни професії, виду діяльності та інших профорієнтаційних послуг.

Згідно зі ст. 32 цього Закону, професійна орієнтація населення - комплекс взаємопов'язаних економічних, соціальних, медичних, психологічних і педагогічних заходів, спрямованих на активізацію процесу професійного самовизначення та реалізацію здатності до праці особи, виявлення її здібностей, інтересів, можливостей та інших чинників, що впливають на вибір або зміну професії та виду трудової діяльності. Професійна орієнтація населення здійснюється навчальними закладами, закладами охорони здоров'я, реабілітаційними установами, медико-соціальними експертними комісіями, територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центрами професійної орієнтації населення, молодіжними центрами праці, військкоматами, установами виконання покарань, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, що надають послуги з професійної орієнтації.

Статтею 33 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що професійна орієнтація осіб, які звернулися до територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснюється шляхом: 1) професійного інформування, що полягає у наданні відомостей про трудову діяльність та її роль у професійному самовизначенні особи, інформації про стан ринку праці, зміст та перспективи розвитку сучасних професій і вимоги до особи, форми та умови оволодіння професіями, можливості професійно-кваліфікаційного і кар'єрного зростання, що сприятиме формуванню професійних інтересів, намірів та мотивації особи щодо обрання або зміни виду трудової діяльності, професії, кваліфікації, роботи; 2) професійного консультування, спрямованого на оптимізацію професійного самовизначення особи на основі виявлення її індивідуально-психологічних характеристик, особливостей життєвих ситуацій, професійних інтересів, нахилів, стану здоров'я та з урахуванням потреби ринку праці; 3) проведення професійного відбору, що полягає у встановленні відповідності особи вимогам, які визначені для конкретних видів професійної діяльності та посад. Порядок надання послуг з професійної орієнтації осіб затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціальної політики.

Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч.2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно ч.2 ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні зобов'язані: самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення; інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Відповідно до ст. 46 Закону, підходящою роботою для безробітного вважається робота, що відповідає освіті, професії (спеціальності), кваліфікації особи з урахуванням доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради. Заробітна плата повинна бути не нижче розміру заробітної плати такої особи за останнім місцем роботи з урахуванням середнього рівня заробітної плати, що склався у регіоні за минулий місяць, де особа зареєстрована як безробітний. Під час пропонування підходящої роботи враховується тривалість робот за професією (спеціальністю), кваліфікація досвід, тривалість безробіття, а такої потреба ринку праці.

Згідно до п. 18 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 берези 2013 року № 198 (далі Порядок № 198), для осіб, які не працювали за попередньо здобутими професіями (спеціальностями) більш як 12 місяців, підходящою є робота, яку вони виконували за останнім місцем роботи, а робота за попередньо здобутими професіям (спеціальностями) може бути підходящою за умови підвищення кваліфікації за направленням центру зайнятості з урахуванням потреби ринку праці.

Згідно ч. 8 ст. 46 Закону України "Про зайнятість населення", підходящою для безробітного не може вважатися робота, якщо: місце роботи розташовано за межами доступності транспортного обслуговування, встановленої рішенням місцевої державної адміністрації, виконавчого органу відповідної ради; умови праці не відповідають правилам і нормам, встановленим законодавством про працю та охорону праці (в тому числі якщо на запропонованому місці роботи порушуються встановлені законом строки виплати заробітної плати); умови праці на запропонованому місці роботи не відповідають стану здоров'я громадянина, підтвердженому медичною довідкою.

Суд також зазначає, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Судовим розглядом було встановлено, що під час здійснення чергового прийому позивача відповідачем в розумінні норм та приписів чинного законодавства вчинено дії направлені на сприяння працевлаштуванню та пошук підходящої для ОСОБА_2 вакансії, про що свідчить опрацювання актуальної на час здійснення прийому вакансії «Спеціаліст державної служби» в УПФУ в Московському районі м. Харкова.

Щодо частини позовних вимог стосовно визнання дій Харківського міського центру зайнятості в опрацюванні вакансії «Спеціаліст державної служби» в УПФУ в Московському районі м. Харкова 22.03.2016, умови праці якої можуть не відповідати стану здоров'я ОСОБА_2, підтвердженому медичною довідкою № 265 від 30.01.2015 незаконними, судом встановлено наступне.

За наявною в матеріалах справи медичною довідкою № 265 від 30.01.2015 року, яка видана Харківською міською поліклінікою № 20, встановлено, що позивачу за родом хвороби не рекомендована праця, пов'язана з підйомом вантажів понад 5 кг, тривалим перебуванням на ногах, переохолодженням, психоемоційним перевантаженням постійно.

Суд зазначає, що відповідачем з метою вирішення питання щодо подальшого працевлаштування позивача, направлено головному лікарю Харківської міської поліклініки №20 запит №502 від 24.06.2015 року, в якому просив надати перелік професій, за якими може працювати позивач з урахуванням стану здоров'я.

Листом від 07.08.2015 року №943 за підписом головного лікаря Комунального закладу охорони здоров'я "Харківська міська поліклініка №20" повідомлено відповідача про те, що перелік професій, за якими може працювати позивач з урахуванням стану здоров'я, не входить до компетенції лікувально-профілактичного закладу і визначити придатність до праці по будь якій професії можливо тільки при вказівці роботодавцем характеристики умов праці.

Представником відповідача під час судового розгляду справи було надано пояснення та зазначено, що за технологією прийому, серед інших заходів по сприянню працевлаштуванню, проводяться наступні:

- опрацювання вакансії - спільний розгляд вакантної посади, та попередній дзвінок до роботодавця з уточненням вимог до претендента, уточненням умов праці та згодою на переговори з претендентом. Після дзвінка до роботодавця проводиться співбесіда з клієнтом, і, якщо роботодавець не заперечує, а безробітний згоден на переговори, видається направлення на працевлаштування, про що ставиться відповідна відмітка у додатку до ПК № 1, яка підтверджується клієнтом. У разі відмови роботодавця від переговорів, або незгоди клієнта, ставиться відповідна відмітка, яка засвідчується підписом безробітного;

- перегляд вакансій - під час прийому спільний перегляд з клієнтом варіантів працевлаштування за підходящою для клієнта роботою серед усіх наявних вакансій на час відвідування. При цьому, враховуючи обмежений час прийому, пошук за професіями, який задається, не завжди має позитивний результат.

Таким чином, оскільки умови праці можуть бути визначені тільки за конкретною посадою, з урахуванням стану здоров'я при застосуванні на цій посаді праці конкретного робітника. Це є питанням при переговорах між робітником та роботодавцем.

Під час судового розгляду справ з наданих представником відповідача пояснень судом встановлено, що оскільки на момент здійснення прийому 22.03.2016 року не було заявлено вакантних посад, які б відповідали медичній довідці №265 від 30.01.2015 року КЗОЗ "Харківська міська поліклініка №20" та освіті позивача, відповідачем було запропоновано безробітному та опрацьовано ту вакансію, яка було актуальною.

З врахуванням вище викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині визнання бездіяльності Харківського міського центру зайнятості у сприянні працевлаштуванню ОСОБА_2 під час здійснення прийому 22.03.2016 незаконною, визнання бездіяльності Харківського міського центру зайнятості у сприянні ОСОБА_2 у підборі підходящої роботи під час здійснення прийому 22.03.2016 незаконною, визнання дій Харківського міського центру зайнятості в опрацюванні вакансії «Спеціаліст державної служби» в УПФУ в Московському районі м. Харкова 22.03.2016, умови праці якої можуть не відповідати стану здоров'я ОСОБА_2, підтвердженому медичною довідкою № 265 від 30.01.2015 незаконними.

Щодо позовних вимог стосовно визнання дій Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22.03.2016 не вказавши ОСОБА_2 джерела, де він зобов'язаний самостійно ознайомитись та опрацювати вакансії незаконними, визнання дій Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22.03.2016 в ненаданні ОСОБА_2 переліку вакансій підходящої роботи, з яким він зобов'язаний був самостійно ознайомитись та опрацювати незаконними, суд зазначає наступне.

Відповідно п.1.4 розділу 1 «Рекомендацій щодо обслуговування населення та роботодавців фахівцями служби зайнятості», затвердженого директором Державного центру зайнятості від 18.08.2014р., провідний фахівець наголошує, що з метою прискорення працевлаштування клієнт має самостійно опрацьовувати інформації про вакансії.

Судовим розглядом було встановлено, що під час реєстрації ОСОБА_2 було ознайомлено з витягом із статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» про права та обов'язки зареєстрованих безробітних та витягом із статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» про права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, про що є особистий підпис позивача в додатку 1 до персональної картки - відвідування особою територіального органу та отримані послуги.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення», безробітний зобов'язаний: самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців; відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів; дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення; інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Перелік вакансій, з якими безробітний зобов'язаний самостійно ознайомитись, він вирішує самостійно як такий, що відповідає освіті, професійному досвіду та його побажанням.

З наданих представником відповідача пояснень судом встановлено, що для реалізації бажання відвідувачів центру зайнятості знайти роботу створено сектор самостійного пошуку роботи, у к.102 на першому поверсі Харківського міського центру зайнятості. Інформація про вакансії розташована в роздрукованому варіанті на 2 столах, де відвідувачі самостійно працюють з інформацією. На стінах цього сектору знаходяться тач - скрини - комп'ютери, принцип роботи з яким - торкання екрану пальцями. Відвідувачі самостійно користуються цими комп'ютерами. У разі виникнення труднощів, їм на допомогу приходять фахівці центру зайнятості. Можливість користуватися такими комп'ютерами є й на 2 та 3 поверхах центру зайнятості. На 4 поверсі - тач-скрини для роботодавців. Також, в цьому ж секторі розташовані 9 комп'ютерів вільного доступу. На робочих столах цих комп'ютерів - інформація про вакансії в м. Харкові. Якщо відвідувачам не вистачає кількості роздрукованих вакансій, то вони не гають часу і шукають роботу за комп'ютерами вільного доступу. Всі комп'ютери підключені до Інтернету, що розширює можливості клієнтів у пошуку роботи через сайти як служби зайнятості, так і інші сайтах, які публікують інформацію про вакансії.

Згідно з п. 1.4 розділу 1 «Рекомендацій щодо обслуговування населення та роботодавців фахівцями служби зайнятості», затвердженого директором Державного центру зайнятості від 18.08.2014р., провідний фахівець рекомендує, що з метою прискорення працевлаштування клієнт має самостійно опрацьовувати інформації про вакансії.

Судом встановлено, що опрацювання зазначених вакансій не тягне за собою правових наслідків для безробітного у вигляді припинення його реєстрації за пп.1 п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що працевлаштування безробітного значною мірою залежить від його бажання і конкретних дій у пошуку роботи.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин суд приходить до висновку, про відсутність порушень в діях відповідача на які посилається позивач, а отже позовні вимоги в частині визнання дій Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22.03.2016 не вказавши ОСОБА_2 джерела, де він зобов'язаний самостійно ознайомитись та опрацювати вакансії незаконними, визнання дій Харківського міського центру зайнятості під час здійснення прийому 22.03.2016 в ненаданні ОСОБА_2 переліку вакансій підходящої роботи, з яким він зобов'язаний був самостійно ознайомитись та опрацювати незаконними не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, покладений на суб'єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності не звільняє позивача від обов'язку доказування своїх тверджень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень на може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ст. 6 Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П ОС Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Харківського міського центру зайнятості, третя особа: Державна служба зайнятості України про визнання дій та бездіяльності незаконними - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 30 серпня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.