Справа № 189/699/16-а
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/699/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

25.08.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське адміністративну справу, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича про визнання протиправним та скасування рішення № РВ-016 від 09.03.2016 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача в порядку адміністративного судочинства про визнання протиправним та скасування рішення № РВ-016 від 09.03.2016 року та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначає, що він відповідно до рішення 15 сесії 21 скликання Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року, отримав у довічне успадковуване володіння земельну ділянку загальною площею 28.4 га для ведення селянського (фермерського) господарства. На підставі вказаного рішення йому 22 березня 1993 року видано Державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №30. На даний час у нього виникла необхідність у реєстрації права довічного успадковуваного володіння землею у органах реєстрації речових прав на нерухоме майно. Із цією метою 01 жовтня 2015 року він звернувся до землевпорядної організації - ТОВ «Арго» з метою оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення фермерського господарства, що знаходиться на території Андріївської сільської ради. 16 жовтня 2015 року землевпорядною організацією - ТОВ «Арго», було проведено обміри вказаної земельної ділянки, встановлено межі в натурі з передачею йому на зберігання межових знаків, тобто фактично було виготовлено технічну документацію. Однак, для присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці йому ще необхідно було звернутися до Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області із заявою про внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру. 09 березня 2016 року він звернувся із відповідною заявою до Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області, на що отримав рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича №РВ-016 від 09.03.2016 року про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Вказане рішення мотивоване тим, що під час перевірки поданих документів було встановлено, що державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею виданий ОСОБА_1, видавник: Андріївська сільська рада народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області, дата видачі: 22.03.1993р., не відповідає вимогам законодавства. Право довічного успадковуваного володіння землею було введено Земельним кодексом Української РСР від 18 грудня 1990 р. таке право законодавчо визнавалось у період з 15 березня 1991 р. до 13 березня 1992 р. Після запровадження права колективної та приватної власності на землю у 1992 році, в Земельному кодексі України в новій редакції від 13 березня 1992 р. право довічного успадковуваного землеволодіння передбачено не було. Згідно зі ст. 6 Земельного кодексу України 1992 р. громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства та особистого підсобного господарства могли також надаватись у постійне користування. Таким чином, з 13 березня 1992 р. надання земельних ділянок громадянам у довічне успадковуване землеволодіння було припинено. В той час як поданий державний акт виданий 22.03.1993р. Вказане рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича він вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича №РВ-016 від 09.03.2016 року про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області внести до Державного земельну кадастру відомості про земельну ділянку загальною площею 28.4 га, передану ОСОБА_1 відповідно до рішення 15 сесії 21 скликання Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року для ведення селянського (фермерського) господарства та право на довічне успадковуване володіння якою підтверджується Державним актом на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №30, виданим ОСОБА_1 22 березня 1993 року, та присвоїти кадастровий номер вказаній земельній ділянці.

Сторони в судове засідання не з'явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач рішення просить винести на розсуд суду.

Розглянувши справу, суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

22 березня 1993 року на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року ОСОБА_1 видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №30 (а.с.6-9).

09.03.2016 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області на що отримав рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича №РВ-016 від 09.03.2016 року про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Рішення мотивоване тим, що під час перевірки поданих документів було встановлено, що державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею виданий ОСОБА_1, видавник: Андріївська сільська рада народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області, дата видачі: 22.03.1993р., не відповідає вимогам законодавства. Право довічного успадковуваного володіння землею було введено Земельним кодексом Української РСР від 18 грудня 1990 р. таке право законодавчо визнавалось у період з 15 березня 1991 р. до 13 березня 1992 р. Після запровадження права колективної та приватної власності на землю у 1992 році, в Земельному кодексі України в новій редакції від 13 березня 1992 р. право довічного успадковуваного землеволодіння передбачено не було. Згідно зі ст. 6 Земельного кодексу України 1992 р. громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва. Земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства та особистого підсобного господарства могли також надаватись у постійне користування. Таким чином, з 13 березня 1992 р. надання земельних ділянок громадянам у довічне успадковуване землеволодіння було припинено. В той час як поданий державний акт виданий 22.03.1993р.

Відповідно до частини першої статті 1 "Про Державний земельний кадастр" державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Частиною 5 статті 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора та власну печатку. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

текст документів має бути написаний розбірливо;

документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

документи мають відповідати законодавству.

Згідно абз. 2 частини 3 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи.

Аналогічні норми закріплені і пунктами 67 та 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.10.2012 № 1051.

Статтями 125 та 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З аналізу наведених нормативно-правових актів вбачається, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону, а саме державним кадастровим реєстратором за заявою власника земельної ділянки, право власності якої має бути оформлено відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

22 березня 1993 року на підставі рішення 15 сесії 21 скликання Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року ОСОБА_1 видано державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №30.

Суд зазначає, що державний акт на право довічного успадковуваного володіння землею від 22.03.1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №30 на даний час не скасований та є чинним.

Таким чином, суд вважає, що усі відомості про земельну ділянку, обов'язково мають бути внесені до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано беззаперечних доказів правомірності свого рішення стосовно відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича про визнання протиправним та скасування рішення № РВ-016 від 09.03.2016 року та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області Замфір Олега Миколайовича №РВ-016 від 09.03.2016 року про відмову у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Зобов'язати Відділ Держгеокадастру у Покровському районі Дніпропетровської області внести відомості про земельну ділянку загальною площею 28.4 га, передану ОСОБА_1 відповідно до рішення 15 сесії 21 скликання Андріївської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області від 18 лютого 1993 року для ведення селянського (фермерського) господарства та право на довічне успадковуване володіння якою підтверджується Державним актом на право довічного успадковуваного володіння землею, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право довічного успадковуваного володіння землею за №30, виданим ОСОБА_1 22 березня 1993 року, та присвоїти кадастровий номер вказаній земельній ділянці.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: К.С. Лукінова