Справа № 812/10709/13-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кисельова Є.О.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року справа № 812/10709/13-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Челахової О.О.

за участю сторін по справі:

позивач: Мотигіна Ю.В. (за довіреністю)

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Луганського окружного адміністративного від 28 травня 2014 року у справі № 812/10709/13-а (головуючий І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" до Спеціалізованної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення надміру сплаченого грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Спеціалізованної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність щодо не підготування висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн.; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в сумі 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн.; зобов'язання вчинити певні дії - підготувати висновок про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в суми 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн. з відповідного бюджету та подати його для виконання Головного управління Державної казначейської служби України; стягнення із відповідного бюджету через Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в сумі 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн., в загальній сумі - 129531,40 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного від 28 травня 2014 року позов задоволено частково, внаслідок чого стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в сумі 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн., в загальній сумі - 129 531,40 грн. В інший частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що позивачеві у відповідності до ст. 129 ПКУ була нарахована пеня у загальній сумі 129 531,40 грн., у тому числі: - по податковому повідомленню-рішення № від 20.06.2011 року у сумі 695,33 грн. з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях; - по податковому повідомленню-рішенню № від 20.06.2011 року у сумі 7,55 грн. з земельного податку; - по податковому повідомленню-рішенню № від 20.06.2011 року у сумі 125 432,09 грн. з ПДВ; - по податковому повідомленню-рішенню № від 20.06.2011 року у сумі 3 396,43 грн. з податку на прибуток, яка на момент звернення до суду з позовом була погашена позивачем. Відповідач також зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.04.2012р. у справі № 812/932/13-а позов задоволено лише в частині скасування податкової вимоги, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено, та СДПІ судом не зобов'язано внести будь-які зміни до облікових карток позивача.

Відповідач, у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем проводилась виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2009 по 31.12.2010р., за результатами якої складено акт від 10.06.2011 р. № 396/08-25/31443937 та прийнято податкові повідомлення - рішення від 20.06.11р. № на суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість - 968526,52 (за основним платежем - 774821,00 грн., штрафні санкції - 193705,25 грн.), № на суму грошового зобов'язання з податку на прибуток - 31745,00 грн. (за основним платежем - 25396,00 грн., штрафні санкції - 6349,00 грн.), № на суму грошового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища - 6661,91 грн. (за основним платежем - 5329,53 грн., штрафні санкції - 1332,38), № на суму грошового зобов'язання з земельного податку - 334,18 грн. (за основним платежем - 267,34 грн., штрафні санкції - 66,84 грн.).

Позивачем 29.06.2011р. податковий борг за вказаними податковими повідомленнями - рішеннями було сплачено в повному обсязі, що сторонами не заперечується.

Постановою за адміністративним позовом ТОВ «ЛЕО» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 21.12.2012 № 13 та зобов'язання вчинити певні дії адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 21.12.2012 року № 13, винесену відповідачем. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Наведеною постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 у справі №812/932/13-а встановлено, що податкові повідомлення-рішення, прийняті податковим органом на підставі акту перевірки від 10.06.2011р. № 396/08-25/31443937 , позивачем своєчасно сплачено у повному обсязі - 29.06.2011, у зв'язку з чим у СДПІ не було підстав для нарахування пені за весь період заниження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було нараховано позивачеві пеню за період з 01.01.2012 р. по 14.12.2012 р. з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 6084,43 грн.; з податку на додану вартість в сумі 211292,49 грн.; з податку на розміщення відходів в сумі 695,33 грн.; з земельного податку в сумі 7,55 грн.

Згідно податкової вимоги від 21.12.2012р. № 13 позивач зобов'язаний сплати пеню з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1062,43 грн., з податку на додану вартість в сумі 113125,80 грн., податку на розміщення відходів в сумі 693,48 грн., з земельного податку борг відсутній.

Тобто, до податкової вимоги №13 від 21.12.2012р. не були включені у повному обсязі суми нарахованої пені, які були розраховані у відповідності до виявлених порушень під час проведення перевірки.

Позивачем після сплати 29.06.2011р. податкових зобов'язань, визначених податковим органом за вказаними вище податковими повідомленнями - рішеннями, було подано податкові декларації :

- з податку на додану вартість за листопад 2012 року в сумі - 11514714,00 грн., відповідно до якої сплачено за платіжним дорученням від 28.12.2012р. - 11640700,00 грн.;

- з податку на прибуток приватних підприємств за ІV квартал 2012 року, зі змісту якої вбачається, що сплаті підлягав податок на прибуток в сумі 49910240,00 грн., який позивачем сплачено згідно з такими платіжними дорученнями: від 23.11.2012 № 1 на суму 4587698,00 грн.; від 26.11.2012 №7 на суму 2988253,00 грн., від 26.11.2012 № 3 на суму 3368812,00 грн., від 26.11.2012 № 5 на суму 12851378,00 грн., від 26.11.2012 № 2 на суму 3079701,00 грн., від 26.11.2012 № 4 на суму 3478681,00 грн., від 26.11.2012 № 9 на суму 4562282,00 грн., від 26.11.2012 № 6 на суму 5909365,00 грн., від 20.12.2012 № 10 на суму 69879,00 грн., від 20.12.2012 № 11 на суму 175000,00 грн., від 24.12.2012 № 12 на суму 210612,00 грн., від 26.11.2012 № 8 на суму 612662,00 грн., від 18.01.2012 № 297 на суму 1100,00 грн., від 18.02.2013 № 12182 на суму 8030000,00 грн. (а.с.96-104);

- з податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях, відповідно до якої сплаті підлягала сума - 616,75 грн., яку позивачем сплачено платіжними дорученнями від 24.01.2013 № 237 та від 18.02.2013 № 530 в сумі 1313,75 грн.;

- з земельного податку, відповідно до якого сплаті підлягала сума - 264520,89 грн., яку позивачем сплачено платіжними дорученнями : від 26.01.2012 № 290 на суму 24112,26 грн., від 27.02.2012 №693 на суму 21112,71 грн., від 26.03.2012 № 1027 на суму 23117,87 грн., від 26.04.2012 № 1424 на суму 24113,49 грн., від 29.05.2012 № 1808 на суму 23000,00 грн., від 26.05.2012 № 6713 на суму 22043,79 грн., від 25.07.2012 № 7058 на суму 22043,79 грн., від 28.08.2012 № 7412 на суму 22043,79 грн., від 25.09.2012 № 7811 на суму 19984,20 грн., від 26.10.2012 № 8226 на суму 22043,79 грн., від 28.11.2012 № 8651 на суму 22043,79 грн., від 29.01.2013 № 302 на суму 22040,28 грн.;

Таким чином, на день нарахування пені у позивача існувала переплата з податку на додану вартість за листопад 2012р., з податку на прибуток, з податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях та з земельного податку.

Зі зворотного боку облікової картки за 2012 рік з податку на додану вартість вбачається, що 10.12.2012 позивачу нараховано пеню в розмірі 125432,09 грн., загальна сума пені за 2012 рік - 211292,49 грн.

Зі зворотного боку облікової картки за 2012 рік з податку на прибуток вбачається, що в 10.12.2012 позивачу нараховано пеню в розмірі 3396,43 грн., загальна сума пені за 2012 рік - 6084,43 грн.

Зі зворотного боку облікової картки за 2012 рік з земельного податку вбачається, що в 10.12.2012 позивачу нараховано пеню в розмірі 7,55 грн., загальна сума пені за 2012 рік - 7,55 грн.

Зі зворотного боку облікової картки за 2012 рік з податку на розміщення відходів вбачається, що в 10.12.2012 позивачу нараховано пеню в розмірі 695,33 грн., загальна сума пені за 2012 рік - 695,33 грн.

Нарахування наведеної суми пені підтверджується також актами звіряння розрахунків від 01.05.2013р.

З викладеного вбачається, що 25.12.2012р. позивачем було отримано податкову вимогу від 21.12.2012р. № 13, якою позивачу визначено пеню в сумі 1062,43 грн. з податку на прибуток, 113125,80 грн. з ПДВ і 693,33 грн. з надходжень від розміщення відходів. При цьому, відповідачем фактично було нараховано пеню в сумі 3396,43 грн. за податком на прибуток, 125 432,09 грн. з ПДВ, 695,33 грн. з надходжень від розміщення відходів і 7,55 грн. з земельного податку, яка не знайшла свого відображення у податковій вимозі, та яку відповідач за власною ініціативою зарахував на погашення вказаних сум пені існуючу у позивача переплату з цих податків.

Наведені обставини відповідачем не оспорються.

Після скасування судом податкової вимоги від 21.12.2012 року №13, позивач звернувся до відповідача із заявою від 09.08.2013р. за вих. № 01-32/2/587 про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань в порядку ст. 43 Податкового кодексу України, в якій просив повернути надміру сплачені грошові зобов'язання в сумі 3396,43 грн. за податком на прибуток, 125432,09 грн. з ПДВ, 695,33 грн. з надходжень від розміщення відходів і 7,55 грн. з земельного податку.

На наведене звернення відповідач листом від 13.09.2013р. за вих. № 3060/10/23-010 повідомив про те, що станом на 21.12.2012 р. в картках особових рахунків АІС «Облік податків і платежів» позивач мав несплачені суми податкового боргу (пені) з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 1062,43 грн., з ПДВ у сумі 113125,80 грн., з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях у сумі 693,48 грн. (розбіжність з донарахованою сумою пені виникла у зв'язку з наявністю переплат на картках особових рахунків відповідних податків). З причини наявності у підприємства податкового боргу, було направлено податкову вимогу від 21.12.2012 №13. Станом на день звернення позивача із відповідною заявою податкову вимогу відкликано відповідно до вимог ст.60 ПК України, у зв'язку з відсутністю податкового боргу. Також зазначено, що Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 02.04.2012 у справі № 812/932/13-а за адміністративним позовом ТОВ «ЛЕО» до СДПІ по роботі з ВПП у м. Луганську про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 21.12.2012 № 13 та зобов'язання вчинити певні дії, апеляційну скаргу позивача задовольнив лише в частині скасування податкової вимоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Таким чином, рішення суду апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту проголошення, не зобов'язує податковий орган вносити будь-які зміни до облікові картки позивача.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань, відповідно до пункту 43.1 якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно до п.43.2 наведеної норми у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

За приписами п.43.3, п. 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

За приписами п.43.5 ст. 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані (п. 43.6. ст.43 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України було подано відповідну заяву, однак відповідач, в свою чергу, не вчинив дій, передбачених даною нормою, зокрема, не подав не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн.; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в сумі 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн.

Погашення позивачем пені, нарахування якої відповідачем визнано протиправним судовим рішенням, не позбавляє права позивача на її повернення, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.04.2013 року по справі №812/932/13-а встановлено, що у податкового органу не було підстав для нарахування пені за весь період заниження. У задоволені позовних вимог про зобов'язання відновити в облікових картках платника податків переплату, судом було відмовлено з огляду на те, що такі дії є виключно компетенцією податкового органу. За таких обставин, посилання відповідача на наведене судове рішення колегія суддів вважає безпідставним.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що належним способом захисту у спірних правовідносинах є стягнення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн.; з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в сумі 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн.

Аналіз положень ст. 43 Податкового Кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що повернення надміру сплачених грошових зобов'язань здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та умов, встановлених цією статтею, а сама у п'яти денний строк з дня отримання висновку від податкового органу. Цей порядок не передбачає повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання у спосіб судового стягнення.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, правильним способом захисту прав позивача є вимога про зобов'язання відповідача на виконання покладених на нього законом обов'язків щодо подання органу казначейства відповідного висновку про повернення надміру стягнених грошових зобов'язань.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованної державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Луганського окружного адміністративного від 28 травня 2014 року у справі №812/10709/13-а - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного від 28 травня 2014 року у справі №812/10709/13-а - змінити.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» з відповідного бюджету надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 3 396,43 грн., з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 125 432,09 грн., із надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях в суми 695,33 грн., із земельного податку в сумі 7,55 грн.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного від 28 травня 2014 року у справі №812/10709/13-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 серпня 2016 року.

Постанова у повному обсязі буде складена у нарадчій кімнаті 26 серпня 2016 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А.Блохін

М.Г.Сухарьок