Справа № 2-а-22/11
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2011-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2-а-22/11
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"11" травня 2011 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого Шевчук Л. П.

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, третя особа Управління МВС України у Вінницькій області про оскарження неправомірних дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду та просить зобов'язати Управління пенсійного фонду Вінницької області провести перерахунок призначеної йому пенсії, встановити основну пенсію щомісячно у розмірі 3447 грн. 42 копійки, з урахуванням надбавки за безперервну службу 1064 грн.91 коп., 33.3 % преміальних - 861 грн.21 коп., надбавки за таємність 15% та стягнути з Управління пенсійного фонду Вінницької області не виплачені суми пенсій за минулий час без обмеження будь-яким строком в сумі 28 896 грн. посилаючись на наступне:

12 листопада 2009 року він звернувся з письмовою заявою до Головного Управління Пенсійного фонду провести спільно з УМВС України у Вінницькій області перерахунок пенсійного забезпечення з урахуваннями, що відповідають вислузі років, займаній посаді, роботі з таємними документами, грошовому атестату, невиплаченим надбавкам та надати йому роз'яснення щодо перерахунку пенсії. В січні місяці 2010 року він дізнався, що Управлінням пенсійного фонду Вінницької області та УМВС порушуються його права в занижені нарахувань пенсійного забезпечення. Він звернувся з цивільним позовом до Хмільницького районного суду на захист своїх прав. 04 жовтня 2010 року Ухвалою Хмільницького районного суду провадження у справі №-2-814/2010 року за моїм позовом закрито у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, в зв'язку з змінами норм чинного законодавства. 28 жовтня 2010 року він знову звернувся з позовом до Хмільницького районного суду. 29 жовтня 2010 року Хмільницьким районним судом винесено Ухвалу, якою позовну заяву повернуто у зв'язку з непідсудністю. 05 листопада 2010 року він отримав листа з винесеною ухвалою. Строк на подачу позову ним не пропущено.

Перебуваючи на службі в ОВС УМВС України у Вінницькій області відповідно до наказу №-57 о/с від 25 травня 1995 року був звільнений в запас по ст. 64 п. а. ( за віком ). При звільненні йому було нараховано пенсійне забезпечення відповідно до вислуги років та займаній посаді. Вислуга років склала 25 років 05 місяців 19 днів, в пільговому обчисленні - 26 років 02 місяці 12 днів. В листопаді 2009 року він дізнався, що йому не включена в розмір пенсійного нарахування :

- фактична вислуга років, яка становить в пільговому обчисленні 31 рік 08 місяців 27 днів. Основний розмір пенсії до липня 2009 року становив 74%, хоча мав становити 83 %, як зазначено в листі призначення пенсії від 01 липня 2009 року. В липні місяці 2009 року на його скарги до УМВС мені було перераховано трудовий стаж та розпочато виплату з його урахуванням.

- надбавка за таємність 15%, яка нараховується від суми посадового окладу до основної суми пенсійного забезпечення, яка зовсім не врахована при виході на пенсію. Правом на отримання даної надбавки є, займана посада старшого оперативно уповноваженого, робота таємними документами та допуск до даної роботи з 1990 року до 1995 року включно, що підтверджується допуском до оперативної роботи та посадою з якої був звільнений на пенсію згідно наказів МВС які знаходяться в особовій справі.

- 50% щомісячна доплата незалежно від нарахованої суми пенсії, яка мала був нарахована відповідно від основного розміру пенсії не 74 % а 83 % відповідно до вислуги років повинна становити 737 грн. 30 коп. підстава: Наказ МВС України №-750 від 31.10.1996 року ( Про всі доплати в тому числі і пенсійні, наказ МВС №-577 від 29 серпня 1995 року, наказ МВС №-257 від 02 квітня 1993 року).

Не нарахована та не виплачена сума становить -1667 гривень 98 коп. щомісячно з дня виходу на пенсію.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 пенсія призначена з 14 червня 1995 року та нараховується відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби». Розмір пенсії складає 83% (вислуга 31 рік), звільнений в запас за пунктом «ж»ЗУ №2262. Відповідно до Постанови КМУ «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян»№ 1522 від 02 листопада 2006 року та ст. 99 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»функції з призначення (перерахунку) та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»від 09 квітня 1992 року № 2262 віднесені до компетенції органів Пенсійного фонду України з 01 січня 2007 року.

До компетенції головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області входить проведення призначення (перерахунку) виплати пенсії військовим пенсіонерам на підставі поданих документів. До його повноважень не входить, зокрема, проведення розрахунку вислуги років, внесення змін до довідок про грошове забезпечення та інше.

Згідно з розрахунком вислуги, що міститься в матеріалах пенсійної справи позивача, загальна вислуга для призначення пенсії складає 20 років.

Відповідно до п. «а»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»від 09 квітня 1992 № 2262 пенсія за вислугу років призначається: за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення. Премія у розмірі 33,3 % була встановлена Указом Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04 жовтня 1996 року № 926, та виплачувалась пенсіонерам включно до грудня 2007 року, а з 01 січня 2008 року даний вид премії був скасований Указом Президента України від 18 грудня 2007 року № 1234.

Премія, яку позивач отримує на сьогоднішній час, встановлена військовослужбовцям Вінницьким обласним військовим комісаріатом згідно Постанови КМУ №1294 від 07 листопада 2007 року, у п.5, якої вказується «Надати право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), особам рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш, як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення». Отже, законодавством чітко встановлено право керівників силових структур встановлювати премію, проте зазначено лише нижню межу розміру премії. Відповідно до довідки наданої Управлінням МВС України у Вінницькій області ОСОБА_1 встановлено премію у розмірі 14%, на підставі цього головним управлінням і було здійснено перерахунок розміру пенсії позивачу.

Крім того пояснив, що в пенсійній справі ОСОБА_1 було помилково зазначено розмір пенсії 74 % грошового забезпечення. Однак, з 1 липня 2009 року помилку виправлено, ОСОБА_1 встановлено з розмір пенсії 83 % грошового забезпечення та зроблено перерахунок з виплатою різниці з 01 січня 2008 року. Також просив застосувати строки позовної давності звернення до суду.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог за період з 25 травня 1995 року по 27 березня 2007 року, оскільки є постанова Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2007 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 09 вересня 2010 року з того ж самого спору і між тими сторонами, яка набула законної сили. В іншій частині задоволення позовних вимог заперечував, оскільки при передачі Управлінням МВС України у Вінницькій області до компетенції органів Пенсійного фонду України з 01 січня 2007 року було надано довідку з зазначенням розміру пенсії та надбавок відповідно до чинного законодавства.

Заявлене представником третьої особи ОСОБА_4 ухвалою суду було задоволено, оскільки постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2007 року було задоволено позов ОСОБА_1 до УМВС України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання неправомірними дій, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням встановлених надбавок та рішенням апеляційного суду Вінницької області від 09 вересня 2010 року скасовано дану постанову, а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ згідно з п. «а»ст. 64 Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №114 від 29 липня 1991 року, за віком. Пенсія призначена з 14 червня 1995 року та нараховується відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби». Розмір пенсії визначено зі стажу вислуги в пільговому обчисленні 26 років 02 місяці і 12 днів та складає 74 % грошового забезпечення.

В липні 2009 року управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області в пенсійній справі ОСОБА_1 було виправлено помилково зазначений розмір пенсії (74 % грошового забезпечення) та зроблено перерахунок (83% грошового забезпечення) з виплатою різниці з 01 січня 2008 року, що вбачається з відміток у банківському листі.

Відповідно до п. «а»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»від 09 квітня 1992 № 2262 пенсія за вислугу років призначається: за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55% відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення. Премія у розмірі 33,3 % була встановлена Указом Президента України «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ» від 04 жовтня 1996 року № 926, та виплачувалась пенсіонерам включно до грудня 2007 року, а з 01 січня 2008 року даний вид премії був скасований Указом Президента України від 18 грудня 2007 року № 1234.

Відповідно до Постанови КМУ №1294 від 07 листопада 2007 року, у п.5, якої вказується «Надати право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), особам рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш, як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення»та відповідно до довідки наданої Управлінням МВС України у Вінницькій області ОСОБА_1 встановлено премію у розмірі 14%.

Відповідно до Положення затвердженого Постановою КМУ від 15 червня 1994 року № 414 "Про види, розміри та порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці" певним категоріям співробітників УМВС України призначається надбавка за таємність до посадового окладу. Дана надбавка призначається Наказом за поданням керівника підрозділу. У грошовому атестаті ОСОБА_1, виданому на день звільнення зі служби, запис про отримання надбавки за таємність відсутній. Відповідно до довідки № 224 від 20 березня 2002 року, виплата надбавок до посадового окладу за таємність почала проводитись з 14 лютого 1996 року за Наказом начальника.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 10 Закону №2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, суми пенсій, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органів, які призначають або виплачують пенсії, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч.3 с. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, не погоджується з твердженнями ГУПФ про те, що в позові повинно бути відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності, передбаченої ст. 99 КАС України, оскільки такий висновок є помилковим і суперечить нормам матеріального і процесуального права, зокрема положенням ч. 2 ст. 55 Закону №2262 та ч.1 ст. 72 КАС України.

Так як неправильність нарахування і виплати пенсії за вислугу років в органах внутрішніх справ сталася не з вини позивача, а внаслідок неправомірних дій ГУПФ, суд вважає, що перерахунок і виплата зазначеної пенсії повинна бути проведена з в частині основного розміру пенсії (83%), врахувавши вислугу років 31 рік за період з 28 березня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

З огляду на вищенаведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, до даної категорії справ не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, статтями 10, 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, та деяких інших осіб», статтями 2, 9, 70, 71, 72, 81, 82, 94, 99, 100, 158, 161-163КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовільнити частково.

Зобов'язати управління пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 в частині основного розміру пенсії (83%), врахувавши вислугу років 31 рік за період з 28 березня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Повна редакція постанови виготовлена 13 травня 2011 року.

Суддя: ОСОБА_5