Справа № 808/1770/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року (15 год. 10 хв.)Справа № 808/1770/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Нестеренко Л.О., при секретарі Фесик А.В., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника третьої особи Бабіч А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

позивача ОСОБА_5,

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, м. Київ,

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія «Вектор Плюс»

про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 27.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та ним, ОСОБА_5, було укладено Кредитний договір № 0709/0608/45-046, за умовами якого ВАТ "Сведбанк" надає грошові кошти у вигляді кредиту у сумі 61700 доларів США на строк по 27.06.2038 включно, а Позивач зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни передбачені договором. Згідно з пунктом 1.4 Кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,0 кв.м. Забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за користування кредитом, згідно умов договору, виступає іпотека об'єкта нерухомості, що придбавається Позичальником за договором купівлі-продажу.

12.07.2010 між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк» та ОСОБА_5 укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 0709/0608/45-046 від 27.06.2008, відповідно до якої з дати підписання цієї додаткової угоди, позивач сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних.

27.06.2008 з метою забезпечення належного виконання Кредитного договору № 0709/0608/45-046 від 27.06.2008, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_5 укладено Іпотечний договір № 0709/0608/45-046-Z-1, за умовами якого Іпотекодавець передає в Іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру № 64, загальною площею 69,0 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

28.11.2012 між ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" (Фактор), укладено Договір факторингу № 15, відповідно до умов якого ПАТ "Сведбанк" відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку, а Фактор шляхом надання фінансової послуги банку, набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження.

В подальшому ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк», на підставі договору факторингу від 28.11.2012 № 15 відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги заборгованості за кредитним договором від 27.06.2008 і одночасно відступило право вимоги за іпотечним договором від 27.06.2008.

13.05.2016 позивачу стало відомо, що на підставі звернення ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2015, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру позивача за адресою: АДРЕСА_1, тобто, новим власником квартири стало ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Позивач вважає зазначене рішення нотаріуса ОСОБА_12 неправомірним, таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, а отже, підлягає скасуванню. Тому просить суд: визнати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2015 протиправним та скасувати його; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності про реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, здійснений приватним нотаріусом ОСОБА_12

В судовому засіданні представники позивача на своєму позові наполягають, просять суд його задовольнити.

Відповідач, приватний нотаріус ОСОБА_12, у судове засідання не з»явилася, у своїх письмових запереченнях не згодна з позовом позивача, вважає свої дії по здійсненню запису в Державному реєстрі речових на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру позивача правомірними та законними, і просить суд відмовити позивачу в його позові.

Представник 3-ї особи - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», у судовому засіданні проти позову також заперечує, вважає законним здійснений нотаріусом ОСОБА_12 запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру ОСОБА_5 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», оскільки цей запис здійснений у відповідності до норм чинного законодавства, просить суд відмовити позивачу в його позові.

Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи та пояснень сторін, 27.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" та ним, ОСОБА_5, було укладено Кредитний договір № 0709/0608/45-046, за умовами якого ВАТ "Сведбанк" надає грошові кошти у вигляді кредиту у сумі 61700 доларів США на строк по 27.06.2038 включно, а Позивач зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни передбачені договором. Згідно з пунктом 1.4 Кредитного договору, кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,0 кв.м. Забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за користування кредитом, згідно умов договору, виступає іпотека об'єкта нерухомості, що придбавається Позичальником за договором купівлі-продажу.

12.07.2010 між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк» та ОСОБА_5 укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 0709/0608/45-046 від 27.06.2008, відповідно до якої з дати підписання цієї додаткової угоди, позивач сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних.

27.06.2008 з метою забезпечення належного виконання Кредитного договору № 0709/0608/45-046 від 27.06.2008, а також всіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_5 укладено Іпотечний договір № 0709/0608/45-046-Z-1, за умовами якого Іпотекодавець передає в Іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру № 64, загальною площею 69,0 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

28.11.2012 між ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" (Фактор), укладено Договір факторингу № 15, відповідно до умов якого ПАТ "Сведбанк" відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, право на вимогу якої належить банку, а Фактор шляхом надання фінансової послуги банку, набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку за плату грошові кошти в розпорядження.

Згідно Витягу з реєстру заборгованостей боржників № 1-Б від 28.11.2012 ПАТ "Сведбанк" відступлено ТОВ "ФК "Вектор Плюс" право вимоги за Кредитним договором № 0709/0608/45-046 від 27.06.2008.

Також, 28.11.2012 між ПАТ "Сведбданк» та ТОВ "ФК "Вектор Плюс" укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами, згідно якого Первісний іпотекодержатель відступає Новому іпотекодержателю права за іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку № 1 до цього договору. З моменту набуття чинності даним договором, до Нового іпотекодержателя переходять усі права і зобов'язання Первісного іпотекодержателя як сторони, що іменується Іпотекодержатель, у зобов'язаннях, які виникли на підставі іпотечних договорів, в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим договором. Згідно пункту 1.5 договору, Іпотекодержателем за іпотечними договорами стає ТОВ "ФК "Вектор Плюс".

Суд вважає протиправним рішення відповідача щодо державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень за ТОВ "ФК "Вектор Плюс" майна позивача, як таке, що прийнято всупереч чинному законодавству, з наступних підстав.

За приписами статті 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV (далі - Закон № 898-IV), іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону № 898-IV передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно до вказаного Закону - державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до ч. 5 ст. З «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Пунктом 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 (чинного на момент прийняття рішення) передбачено, що нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном.

На момент виникнення спірних правовідносин законодавством не було передбачено можливість проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості.

Тобто, повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

В той же час, приватним нотаріусом нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялась.

Таким чином, дії нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, були протиправними у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном.

Відповідно до пп. 1 п. 1, п. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника /майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Так згідно ч. З ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

В частині 2 ст. 36 цього Закону також зазначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже Закон прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодателя з метою задоволення своїх вимог. При цьому, до прийняття Закону про мораторій право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як в судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодателя, а залежало від наявності факту невиконання боржника.

В свою чергу, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Квартира (предмет іпотеки), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, використовується як місце постійного проживання позивача, у власності останнього іншого житлового нерухомого майна не перебуває, загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м., предмет іпотеки наданий для забезпечення споживчого кредиту. Крім того, згоду на відчуження житлового нерухомого майна позивач не надавав.

Відтак, рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 також не відповідає п. 1 ч. 1 Закону України Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, у квартирі зареєстровані та проживають неповнолітні діти позивача: ОСОБА_10, 2009 року народження та ОСОБА_11, 2001 року народження.

При цьому, ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» не отримувало дозволу органів опіки та піклування на вчинення будь-яких правочинів щодо квартири.

Крім того, відповідач, приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 жовтня 2015 року. фактично провів державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за наявності вже зареєстрованих обтяжень (арештів).

Згідно до п. 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, що діяла на момент прийняття рішення) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону.

18 листопада 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області було винесено постанову про арешт майна боржника (ОСОБА_5) та оголошення заборони на його відчуження №40736680 (арешт нерухомого майна).

01 лютого 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області було винесено постанову про арешт майна боржника (ОСОБА_5) та оголошення заборони на його відчуження №30775798 (арешт нерухомого майна).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, наявність в Реєстрі запису про заборону відчуження майна є перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2014 року (справі N° 21-357а14).

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України, зокрема в ухвалі від 20 квітня 2016 року у справі №К/800/10620/ 16.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 при вчиненні реєстраційної дії про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 02 жовтня 2015 року, індексний номер 24981532, порушено вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Положення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню, а рішення відповідача ОСОБА_12 від 02.10.20155 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок позивача за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія «Вектор Плюс» таким, що підлягає скасуванню.

Судові витрати у розмірі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1102 гр. 42 коп. підлягають стягненню на користь позивача з приватного нотаріуса ОСОБА_12.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 від 02 жовтня 2015 року №24981532 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 11439479 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1, здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 02 жовтня 2015 року.

Стягнути за рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 (АДРЕСА_2/ на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 1102 грн. 42 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко