Справа № 804/4896/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 р. Справа № 804/4896/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі - Татаренко Ю.В.
представника відповідача - Крючков О.В.розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, -
02 серпня 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 187-к від 01.07.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01.07.2016 п.1 наказу №187 - к Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області її було звільнено із займаної посади начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає оскаржуваний наказ незаконним та таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді із виплатою їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, враховуючи той факт, що відповідач не заперечую проти задоволення позову, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 98-к від 18.02.2016 ОСОБА_1 з 18.04.2016 за погодженням Центрального органу виконавчої влади Державної міграційної служби України відповідно до Положення «про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 р. за № 1040 була призначена на посаду начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області порядком стажування та переведення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.12.1994 р. № 804 «Про затвердження положення про порядок стажування у державних органах», як така, що успішно пройшла стажування.
30.05.2012 наказом Головного управління Державної міграційної служби України за №79-к від 30.05.2012 року ОСОБА_1 була призначена на посаду головного спеціаліста сектору юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за переведенням з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.12.1994 № 804 «Про затвердження положення про порядок стажування у державних органах», як така, що успішно пройшла стажування.
Відповідно до наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за № 115-к від 22.06.2012 позивач виконувала обов'язки завідувача сектору юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.
31.08.2012 наказом № 261 -к від 31.08.2012 за погодженням Центрального органу виконавчої влади Державної міграційної служби України відповідно до Положення «Про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 р. за № 1040 ОСОБА_1 призначена на посаду завідувача сектору юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.
01.07.2016 п. 1 наказу № 187-к Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України за угодою сторін, згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про державну службу» право на державну службу мають повнолітні громадяни України, які вільно володіють державною мовою та яким присвоєно ступінь вищої освіти не нижче:
1) магістра - для посад категорії А і Б;
2) бакалавра, молодшого бакалавра - для посад категорії В. На державну службу не може вступити особа, яка:
1) досягла шістдесятип'ятирічного віку;
2) в установленому законом порядку визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена;
3) має судимість за вчинення умисного злочину, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку;
4) відповідно до рішення суду позбавлена права займатися діяльністю, пов'язаною з виконанням функцій держави, або займати відповідні посади;
5) піддавалася адміністративному стягненню за корупційне або пов'язане з корупцією правопорушення - протягом трьох років з дня набрання відповідним рішенням суду законної сили;
6) має громадянство іншої держави;
7) не пройшла спеціальну перевірку або не надала згоду на її проведення;
8) підпадає під заборону, встановлену ЗУ "Про очищення влади".
Під час реалізації громадянами права на державну службу не допускаються будь-які форми дискримінації, визначені законодавством.
Крім того, ст. 18 ЗУ «Про державну службу» визначає обов'язки державного службовця, а саме:
- дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
-забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;
-сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки;
- виконувати рішення державших органів,, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;
На момент звільнення позивач мала безперервний трудовий стаж, а саме 14 років і 6 місяців державної служби та юридичної служби. За час її трудового стажу жодних нарікань, дисциплінарних стягнень до неї не застосовувалося, навпаки були тільки подяки та почесні грамоти.
З матеріалів справи вбачається, що за час перебування на займаній посаді ОСОБА_1 неодноразово нагороджувалася почесною грамотою та подякою, а саме: почесною грамотою Дніпропетровської обласної Державної адміністрації за плідну працю, сумлінне ставлення до виконання службових обов'язків, високий професіоналізм, значні досягнення у трудовій діяльності, затвердженою розпорядженням Голови Обласної державної адміністрації за № Р-160/0/3-13 від 06.03.2013 р., подякою Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за зразкове виконання службових обов'язків, високий професіоналізм та особистий внесок при виконанні завдань у сферах міграції, затвердженою наказом Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за № 737-к від 07.10.2014 р.
Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у разі визнання адміністративного позову відповідачем і прийняття його судом може бути прийнята постанова суду про задоволення визнаних відповідачем позовних вимог відповідно до статті 164 цього Кодексу. У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову, а відповідач - визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву.
У зв'язку з тим, що представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечував та просив задовольнити позовні вимоги, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір.
Згідно із ст.256 КАС України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження заробітної плати у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць виконуються негайно.
Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 86, 159-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 187-к від 01.07.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.
Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.
Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Постанову звернути до негайного виконання відповідно до п.3 ч.1 ст.256 КАС України в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 22.08.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар