Справа № 808/1433/16
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року 15:53Справа № 808/1433/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Батигіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

до: Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області,

про: скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області, (далі - відповідач, Пологівська ОДПІ) в якому просить суд скасувати прийняту відповідачем 05.04.2016 вимогу №Ф- та прийняті відповідачем 18.04.2016 податкове повідомлення-рішення № і рішення №.

В обґрунтування позову позивач посилається зокрема на те, що висновки, зроблені в акті перевірки не відповідають дійсності, суперечать діючому податковому законодавству та підлягають спростуванню. Позивач стверджує, що ним під час перевірки буди надані усі підтверджуючі та належним чином оформлені документи по здійсненню фінансово-господарської діяльності на протязі 2014 - 2015 років по перевезенню вантажів автомобільним транспортом. Ці роботи були виконані за допомогою автомобільного транспорту та за участю оформлених у позивача найманих осіб. Усі розрахунки проводились у безготівковій формі, понесені витрати та отриманий дохід підтверджено документально, належним чином оформленими первинними документами.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові і письмових поясненнях вх. №23537 від 08.08.2016 (а.с. 186), наполягає на задоволенні позову та скасуванні оскаржуваних рішень.

Відповідач адміністративний позов не визнає. У письмових запереченнях вх. № 17902 від 13.06.2016р. (а.с.134) посилається на результати планової виїзної перевірки позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, за наслідками якої були встановлені порушення, внаслідок яких позивачем були прийняті спірні рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб'єктів господарювання на І квартал 2016 року та на підставі наказу про проведення документальної планової перевірки № 337 від 29.02.2016 та повідомлення № 106 від 29.02.2016, посадовими особами відповідача у період з 10.03.2016р. по 29.03.2016р. було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо дотримання вимог податкового законодавства з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 по 30.06.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.12.2015, правильності застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку за період з 01.07.2015 по 31.12.2015, за результатами якої було складено акт перевірки № 624/08-15-13-04/НОМЕР_1 від 05.04.2016 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_1:

1) п.177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, чим занижено суму податку на доходи фізичних осіб , який необхідно сплатити до бюджету за 2014-2015 рр. на загальну суму 22 259,00 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 18 158,56 грн. та за 2015 рік у сумі 4100,44 грн.;

2) п. 177.10 ст. 177 ПК України, та Порядок ведення книги обліку доходів та витрат;

3) п.1 ч.2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Зазначене порушення спричинило не донарахування сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014-2015 роки в розмірі 51492,54 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 42006,85 грн. та за 2015 рік на суму 9 485,69 грн.

05.04.2016 на підставі акта перевірки відповідачем була прийнята вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, за якою відповідач вимагає у позивача сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 51492, 54 грн.

18.04.2016р. на підставі акта перевірки відповідачем були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення №, яким ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 33388, 50 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 22259 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 11129,5 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до ФОП ОСОБА_1 було вирішено застосувати штрафні санкції у розмірі 5149, 25 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 177.3 ПК України, для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 177.4 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно п. 177.5 ПК України, фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Так, зокрема перевіркою було встановлено (стр. 10-11 акту перевірки), що в 2014 році до складу витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_1 було неправомірно віднесено суму витрат 33500,00 грн., що вказана в книзі обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 15.05.2014. В підтвердження пов'язаності зазначених витрат з отриманими доходами та їх фактичного понесення, платником надано видаткову накладну №119 від 15.05.2014 року на суму 33 500,00 грн. на придбані запасні частини у ТОВ «Мірошник» та банківську виписку про операції за 15.05.2014. В зазначеній виписці відсутні відомості щодо перерахування ФОП ОСОБА_1 15.05.2014 на рахунок ТОВ «Мірошник» суми 33500 грн. Будь-яких інших первинних документів, які підтверджують факт оплати отриманих 15.05.2014 товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Мірошник», а саме: чеків про оплату та платіжних доручень до перевірки не надано.

Суд не погоджується з фактом встановлення відповідачем зазначеного порушення, оскільки вищевказана сума витрат підтверджується наданими суду представником позивача видатковою накладною №119 від 15.05.2014 на придбання у ТОВ «Мірошник» запасних частин для вантажного транспорту, який підприємець використовує у своїй господарський діяльності (а.с. 171), Договором №15/05-14 від 15.05.2014 про переведення боргу, за яким ФОП ОСОБА_1 повинен сплатити борг за отримані від ТОВ «Мірошник» запчастини ПП «Р-ТРАНСКОР» (а.с. 77), та банківською випискою від 15.05.29014 про сплату грошових коштів у розмірі 33 500 грн. (без ПДВ) на рахунок ПП «Р-ТРАНСКОР» (а.с. 79).

Перевіркою також було встановлено, що сума витрат 15733,36 грн., вказана в книзі обліку доходів і витрат ФОП ОСОБА_1 дата 12.12.2014. В підтвердження пов'язаності зазначених витрат з отриманими доходами та їх фактичного понесення, платником надано видаткову накладну №SP00000340 та рахунок-фактуру №SP00000341 від 12.12.2014 на суму 15733,36 грн. на придбані автошини 10.00. R20-16 Triangle TR657 у кількості 4 шт. у ФОП ОСОБА_2 та банківську виписку про операції за 12.12.2014 року. В зазначеній виписці відсутні відомості щодо оплати ФОП ОСОБА_1 вказаних автошин відповідно до вищезазначених видаткової накладної та рахунку-фактури. Будь-яких інших первинних документів які підтверджують факт оплати отриманих 12.12.2014 рок товарно-матеріальних цінностей від ФОП ОСОБА_2 а саме: чеків про оплату та платіжних доручень до перевірки не надано (стр. 11 акту перевірки).

Суд також не погоджується з фактом встановлення відповідачем зазначеного порушення, оскільки вищевказана сума витрат документально підтверджується видатковою накладною №SP00000340 від 12.12.2014 на придбання позивачем у ФОП ОСОБА_2 запчастин для вантажного транспорту, який підприємець використовує у своїй господарській діяльності (а.с. 82), рахунком-фактурою №SP00000341 від 12.12.2014 (а.с. 83) та банківською випискою № 109 від 12.12.2014 про сплату грошових коштів у розмірі 15 733, 36 грн. (без ПДВ) на рахунок ФОП ОСОБА_2 за запчастини згідно рахунку 341 від 12.12.2014 (а.с. 85).

На стр. 11 акту перевірки відповідачем зазначено, що згідно наданих первинних документів, а саме: товарно-транспортних накладних, актів здачі-прийому виконаних робіт, подорожніх листів, загальний кілометраж (відстань), на який здійснювалися вантажні автоперевезення, з урахуванням перегону, становить в 2014 році 63336 км. Відповідно до акту контрольного вимірювання норм витрат пального , який був наданий ФОП ОСОБА_1, підприємцем затверджена середня норма використання пального на автомашини КАМАЗ 5320 а 53212 - 48 літрів/100 км. Таким чином, при загальному кілометражу (відстані), на якій здійснювалися вантажні автоперевезення в 63336 км повинно бути витрачено 30401,28 л. дизельного пального. Натомість ФОП ОСОБА_1 до складу витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей було віднесено паливно-мастильні матеріали, а саме дизельне пальне, яке було придбане підприємцем для надання автоперевезень у кількості 36561,12 л. відповідно до рахунків та видаткових накладних, перелік яких наведено на стр. 11 акту перевірки.

На підставі наведеного, відповідачем зроблено висновок про те, що перевитрати використаного пального відповідно наданих товарно-транспортних накладних, актів здачі-прийому виконаних робіт в 2014 році становить 6159,84 л (36561,12л - 30401,28л) на загальну суму 71823,73 грн., виходячи з середньої ціни вартості дизельного пального, яке ФОП ОСОБА_1 придбав на протязі 2014 року.

Суд також не погоджується з фактом встановлення відповідачем зазначеного порушення, оскільки позивачем було відображено за 2014 рік вартість придбаного, сплаченого та використаного у своїй господарській діяльності дизельного палива у кількості 36 561,12 л, яке повністю документально підтверджується видатковими накладними, банківськими виписками та шляховими листами, оформленими на транспортні засоби підприємця. Зведені дані використання пального, наведені у підсумковій таблиці, яка була надана представником позивача суду (а.с. 121-122).

На стр. 13 акту перевірки зазначено, що в І півріччі 2015 року до складу витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей ФОП ОСОБА_1 було неправомірно віднесено:

-в книзі обліку доходів та витрат (ф.10) 17.03.2015 до графи 5 (загальна вартість придбаних ТМЦ) було включено суму 15726,88 грн. Відповідно до банківських виписок по р/р №03867ЗАП.РУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Запоріжжя дана сум є оплаченою - 17.03.2015 року, призначення платежу: оплата за ДП відповідно рахунку №0433394ПП «Укрпалетсистем» від 17.03.2015 року становить 6970,83 грн. Таким чином, сума 8756,05 грн. включена до складу витрат на придбання ТМЦ неправомірно;

-в книзі обліку доходів та витрат (ф.10) 17.03.2015 до графи 5 (загальна вартість придбаних ТМЦ) 26.06.2015 року було включено суму 18580,22 грн. без зазначення реквізитів документів та надання підтверджуючих документів (видаткових накладних, рахунків, чеків, платіжних доручень).

Суд також не погоджується з фактами встановлення відповідачем зазначених порушень, оскільки вищевказана сума витрат у розмірі 8756,05 грн. документально підтверджується видатковою накладною №043-949 від 31.03.2015 року на придбання дизельного палива у ПП «Укрпалетсистем» для вантажного транспорту, який підприємець використовує у своїй господарській діяльності (а.с. 44) та банківською випискою № 168 від 17.03.2015 року про сплату грошових коштів у сумі 18872,25 грн. (в т.ч. 8 756,05 грн. без ПДВ) на рахунок ПП «Укрпалетсистем» (а.с. 41).

Щодо суми витрат у розмірі 18 580,22 грн., що вказана у книзі обліку доходів та витрат 26.06.2015 року, суд зазначає, що вищевказана сума витрат документально підтверджується видатковими накладними на придбання запасних частин у ФОП ОСОБА_2 (а.с. 55) та ТОВ «ТЕХНО-ДОН» (а.с. 51, 53) для вантажного транспорту, який використовується позивачем у власній господарській діяльності та банківськими виписками № 47 та №48 від 26.06.2015 про сплату грошових коштів у розмірі на рахунок постачальників (а.с. 54).

Згідно п.п.20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України, для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов'язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом;

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на тому, що вищевказані документи, які підтверджують правомірність віднесення позивачем до складу витрат вищевказаних сум, були надані відповідачу під час перевірки, але з невідомих причин не були прийняті до уваги.

Відповідачем під час проведення перевірки було направлено до позивача запит про надання інформації та її документального підтвердження від 28.03.2016 року (а.с. 179), однак такий запит було направлено поштою і отримано позивачем лише 05.04.2016 (а.с. 179, зворотній бік), тобто вже після проведення перевірки, складення акту перевірки та прийняття спірної вимоги, що фактично унеможливило надання позивачем під час проведення перевірки відповідних пояснень з посиланням на наявні первинні документи, щодо фактів виявлених порушень, які стали підставою для прийняття відповідачем спірних рішень.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе прийняти надані представником позивача копії та оригінали первинних документів як належні та допустимі докази, які спростовують висновки перевірки.

На стр. 9 акту перевірки зокрема зазначено, що перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, що здійснюють діяльність на загальній системі оподаткування, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 книга обліку доходів та витрат №734 від 24.05.2012 року велась з порушенням вимог п. 177.10 ст. 177 ПК України, Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, що провадять незалежну професійну діяльність, затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481, а саме: у зв'язку з порушеннями, визначеними у п. 2.1.2, які призвели до заниження суми податку на доходи фізичних осіб, який необхідно сплатити до бюджету за 2014-2015 роки на загальну суму 22259,00 грн.

Оскільки з вищенаведених підстав, суд не погодився з фактами встановлених відповідачем порушень, не знаходить свого підтвердження і вищенаведений висновок акту перевірки про порушення позивачем порядку ведення Книги обліку доходів і витрат.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби , яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач безпідставно дійшов висновку про заниження позивачем у періоді, що перевірявся суми податку на доходи фізичних осіб, про порушення позивачем порядку ведення Книги обліку доходів і витрат та про те, що зазначені порушення спричинили не донарахування сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2014-2015 р.р., тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюжетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 18 квітня 2016 року Пологівською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Пологівською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Запорізькій області вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 05 квітня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пологівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Запорізькій області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 900 грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Стрельнікова