Справа № 130/1755/16-а
Суддя: Шепель К. А.
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2016 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Шепель Костянтин Анатолійович розглянувши в порядку скороченого провадження справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та вказав, що з березня 2011 року та по даний час він перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середньомісячного заробітку на час виходу на пенсію. Відповідно до Постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року та у зв'язку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчих працівників позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі 90 % середньомісячного заробітку, тому 10 червня 2016 року він звернувся до відповідача із проханням здійснити перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників, подавши відповідну заяву та довідку прокуратури Вінницької області № 18/203 від 08 червня 2016 року про розмір середньомісячного заробітку станом на 01 грудня 2015 року - 13451 грн. 80 коп.. У відповідь відповідач повідомив позивача про те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії, оскільки чинне на даний час законодавство не містить положень про перерахунок пенсії пенсіонерам, яким призначено пенсію за вислугою років у відповідності до Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що обмежують зміст та обсяг його права на пенсію, тому він звернувся до суду та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії та зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугою років у відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії в січні 2009 року), згідно довідки прокуратури Вінницької області № 18/203 від 08 червня 2016 року з розрахунку 90 % із заробітку в розмірі 13451 грн. 80 коп. з 10 червня 2016 року на підставі Постанови КМУ № 1013 від 09 грудня 2015 року.

Представник відповідача надав до суду свої заперечення, мотивуючи їх тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року внесено зміни до ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», а саме: тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Також вказав, що відповідно Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів в тому числі до Закону України «Про прокуратуру». Отже, з 01 червня 2015 року не здійснюються ні призначення, ні перерахування пенсії відповідно до спеціального законодавства, в тому числі Закону України «Про прокуратуру», оскільки скасовано норми, які регулювали питання пенсійного забезпечення осіб, на яких поширюється дія цього Закону. Норми, що регулюють питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури мали набрати чинності з 25 квітня 2015 року, однак Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності» № 335-УІІІ від 21 квітня 2015 року, змінено дату набрання чинності з 25 квітня 2015 року на 15 липня 2015 року, тому позивач не має права на перерахунок пенсії після 01червня 2015 року. На підставі викладеного відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та незаконними, тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачці) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року, який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими при виході на пенсію працівникам прокуратури пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми місячної зарплати.

Частиною 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на перерахунок вже призначеної пенсії при наявності зазначених у ч. 17 підстав, а саме - призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05 листопада 1991 року, перерахунок має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної позивачу пенсії, тобто 90 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат.

Верховний Суд України в постанові від 10 грудня 2013 року у справі №21-348а13 дійшов правового висновку, що внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ.

Крім того, положеннями статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06 липня 1999 року (у справі щодо права на пільги) та № 5-рп/2002 від 20 березня 2002 року (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а1), від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13), від 06 жовтня 2015 року (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України (ст.1, ч.ч.1,2 ст. 8, ч.2 ст.19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч.1ст.46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (п.6 ч.1ст. 92 Конституції України).

За Конституцією України, Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 ст.116 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09 липня 2007 року зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до вимог ст. 84 Закону України "Про пенсійне забезпечення" перерахунок призначеної пенсії при виникненні права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, із першого числа наступного місяця, якщо заяву подано після 15-го числа.

З огляду на викладене, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу на підставі поданої ним відповідачу 10 червня 2016 року заяви про перерахунок пенсії та довідки відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, повинен бути здійснений з 01 червня 2016 року без обмеження її максимального розміру.

Керуючись названими вище нормами Конституції України та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», відповідач зобов'язаний був із 01 червня 2016 року перерахувати пенсію позивача, встановити її у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

Доводи відповідача, в яких вказано, що згідно п. 4-5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 прийнятого Верховною Радою України 02 березня 2015 року в якому зазначено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, суд до уваги не бере так як в розумінні цього положення закону, а також положень ст.22 Конституції України щодо права позивача на перерахунок пенсії, слід вважати, що скасуються норми щодо пенсійного забезпечення перелічених категорій осіб лише у разі їх призначення та неприйняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку його пенсії є протиправними, оскільки не відповідають вимогам Конституції України та Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 2, 6-11, 14, 72, 94, 99, 158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 %, на підставі його заяви від 10 червня 2016 року, залежно від суми його заробітної плати 13451 грн. 80 коп. на відповідній прокурорській посаді станом на 01 грудня 2015 року.

Зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.№, перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугою років, у відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії в травні 2002 року) згідно довідки прокуратури Вінницької області № 18/203 від 08 червня 2016 року з розрахунку 90% із заробітку в розмірі 13451,80 грн. з 01 червня 2016 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 без обмеження її максимального розміру.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Постанова суду може бути оскаржена через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя К.Шепель