Справа № 265/1030/16-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Міхєєва І.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року справа №265/1030/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача ОСОБА_1, суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 липня 2016 року у справі № 265/1030/16-а (головуючий І інстанції Міхєєва І.М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району м. Маріуполя Донецької області, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив зобов'язати відповідача поновити надання йому пільг на житлово-комунальні послуги, користування телефоном як слідчому прокуратури на пенсії з 15.07.2015 року, шляхом внесення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, відповідних уточнень, та зобовязати відповідача організувати на підприємствах та організаціях, що надають послуги, перерахунок коштів по отриманню ним пільг на житлово-комунальні послуги та користування телефоном, як слідчому прокуратури на пенсії з 15.07.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги та отримував пільги на житлово-комунальні послуги та користування телефоном, як слідчий прокуратури на пенсії. 29.09.2015 року дізнався, що 15.07.2015 року надання зазначених пільг йому було припинено. Листом керівника управління соціального захисту населення Орджонікідзевського району міста Маріуполя йому було розяснено, що надання пільг припинено на підставі Закону Украйни «Про внесення змін до Закону України» «Про прокуратуру» щодо удосконалення та с особливостей застосування окремих положень» від 15.07. 2015 року, оскільки зазначеним Законом пенсіонери із числа слідчих прокуратури на пенсії втратили право на пільги з оплати житлово-комунальні послуги та користування телефоном. Позивач вважає припинення надання йому пільг неправомірним, оскільки пільги йому були призначені на підставі ст.49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, та вважає, що прийняття нового Закону не може бути підставою для позбавлення його пільг щодо оплати комунальних послуг та користування телефоном, оскільки відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звужування змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Відмовляючи у позові, суд 1 інстанції виходив з того, що на час звернення позивача з позовом, пільги слідчим прокуратури які були передбачені ч.6 ст.49 та пільги пенсіонерам і членами їхніх сімей, які були передбачені ч.14 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789 з змінами, втратили чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697, з 15 липня 2015 року.

Не погодившись з рішенням суду 1 інстанції, позивач подав апеляційну в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що пільги йому були призначені на підставі ст.49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, а отже вирішуючи питання про застосування цього Закону у часі, слід враховувати, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. На думку апелянта, суд 1 інстанції посилаючись на низку рішень Європейського суду з прав людини, невірно трактував зміст цих рішень, незважаючи на те, що ці рішення за своєю суттю не мають ніякого відношення до даної справи. Просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 липня 2016 року, та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як вбачається з запису № 33 в трудовій книжці серії БТ-1 № 0713594, на імя ОСОБА_2, останній, 01.08.2011 року був звільнений з посади старшого слідчого прокуратури Приморського району міста Маріуполя, в звязку з виходом на пенсію за вислугою років, на підставі ст. 50-1 Закону України «про прокуратуру». (а.с.5)

Згідно листа начальника Управління соціального захисту населення Орджонікдзевського району міста Маріуполя від 25.09.2015 року, позивач зареєстрований в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги в управлінні соціального захисту населення Орджонікідзевського району міської ради, як слідчий прокурор на пенсії та користувався пільгами по сплаті за житлово-комунальні послуги, користування телефоном, передбачені ст. 49 закону України «Про прокуратуру». З 15.07.2015 року пільги по сплаті за житлово-комунальні послуги та користування телефоном припиненні, на підставі Закону України від 02.07.2015 року «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо удосконалення та особливостей застосування окремих положень». (а.с.7)

Відповідно до ч.5 ст. ст. 49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789, слідчим прокуратури надається 50-відсоткова знижка плати за займане ними і членами їх сімей житло, комунальні послуги в межах норм, встановлених законодавством, і 50-відсоткова знижка абонентної плати за користування квартирним телефоном за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу. Який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів.

Частиною 14 ст.50-1 Закону «Про Прокуратуру» від 05.11.1991 року, яка набрала чинності 01.01.2015 року, відповідно до Закону N 76-VIII від 28.12.2014 року, передбачено, що за пенсіонерами і членами їхніх сімей зберігаються пільги і гарантії соціального захисту, передбачені цим Законом та іншими законами, крім пільг, які встановлені абзацом першим частини третьої статті 49 цього Закону. Пенсіонери і члени їхніх сімей, що проживають разом із ними, мають також право на медичне обслуговування в тих медичних закладах, в яких вони перебували на обліку до виходу на пенсію працівника прокуратури.

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який набрав чинності з 15 липня 2015 року, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини пятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Тобто ч.6 ст.49 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII яка передбачала пільги пенсіонерам і членам їхніх сімей, які були передбачені ч.14 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII з змінами, на даний час втратили чинність на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, з 15 липня 2015 року.

Чинною редакцією Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII пільги по сплаті за житлово-комунальних послуг та користування телефоном слідчим прокуратури та пенсіонерам та членам їхніх сімей не передбачені.

Стосовно доводів апелянта про невірне трактування судом 1 інстанції рішень Європейського суду з прав людини колегія суддів зазначає наступне. Дійсно, справи Європейського суду з прав людини на які посилається суд 1 інстанції за предметом спору інші ніж дана справа, але суд 1 інстанції посилався на висновки Європейського суду з прав людини, де Європейським судом робилися висновки стосовно того, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду 1 інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду 1 інстанції і підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 18 липня 2016 року у справі № 265/1030/16-а залишити без задоволення, а постанову суду 1 інстанції без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Д.В. Ляшенко

Судді Л.В. Ястребова

ОСОБА_3