Справа № 816/1165/16
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1165/16

Полтавський окружний адміністративний суд колегією у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

суддів - Бойка С.С. , Ясиновського І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик Н.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сиромятнікова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про стягнення грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України про стягнення грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю працівника міліції в сумі 206 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у грудні 2015 року ОСОБА_1 подано заяву та документи про виплату грошової допомоги. Листом від 20.05.2016 ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області повідомлено, що 23.03.2016 для проведення розрахунку із ОСОБА_1 направлено заявку до МВС України. Однак, відповідачем не виплачено ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, отриманої під час виконання бойового завдання у зоні АТО у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у загальному розмірі 206 000 грн., що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. У наданих письмових запереченнях проти позову заперечував, провив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що Департаменту фінансово-облікової політики МВС України надійшли матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та затверджені висновком про призначення останньому одноразової грошової допомоги, який разом із іншими документами надісланий до ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області для проведення виплати. Зазначав, що вказану допомогу буде виплачено ліквідаційною комісією УМВС України в Полтавській області в порядку черги, відповідно до дати затвердження висновків та за умови надходження коштів із державного бюджету на зазначені цілі.

Ухвалою суду від 16.08.2016 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області.

Представник відповідача - Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та на підставі наказу № 743 о/с від 09.08.2014 року було призначено міліціонером БПСМОП "Азов" Головного управління.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0188122 медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності з 24.11.2015 до 01.12.2016 у зв'язку пораненням, пов'язаним з виконанням службових обов'язків /а.с. 6 зі звороту/.

01 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до УМВС України в Полтавській області із заявою та пакетом документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, які надіслані до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1, Департаментом фінансово-облікової політики МВС України затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ "Про міліцію" від 23.02.2016, яким молодшому сержанту міліції, міліціонеру взводу №3 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Полтава" УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 у зв"язку з інвалідністю призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності в сумі 206 700 грн.

Вказаний висновок Департаменту фінансово-облікової політики МВС України надіслано до УМВС України в Полтавській області.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, у зв"язку з невиплатою одноразової грошової допомоги він звернувся до УМВС України в Полтавській області та МВС України із заявами щодо термінів виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності.

УМВС України в Полтавській області листом від 20.05.2016 №4/00-386/Ку повідомлено позивача, що матеріали про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги затверджені ДФОП УМВС України. Також повідомлено, що 23.03.2016 за вих. №4/491 для проведення розрахунку направлено заявку до ДФОП УМВС України, однак до цього часу кошти для виплати на рахунок УМВС України в Полтавській області не надійшли. Після надходження цільових коштів буде проведено повний розрахунок із ОСОБА_1

Листом від 08.06.2016 вих. №15/2-С-778 ДФОП УМВС України надав відповідь на звернення позивача в якій ОСОБА_1 повідомлено, що виплата одноразової грошової допомоги здійснюється ліквідаційними комісіями ГУМВС, УМВС областей та вказану допомогу буде виплачено в порядку черги, відповідно до дати затвердження висновків та за умови наявності коштів на зазначені цілі.

Оскільки відповідачем до цього часу не виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі інвалідності працівника міліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд виходить з наступного.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Вказаний нормативний акт 07.11.2015 року втратив чинність на підставі Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року.

Відповідно до абз.3 п.15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначені Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 (далі Порядок № 850). Дана постанова набрала чинності 31.10.2015 року.

Так, пунктом 2 Порядку № 850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми /пункт 4 Порядку № 850/.

Пунктом 8, 9 Порядку № 850 визначено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, Міністерство внутрішніх справ є розпорядником коштів, який на підставі висновку та доданих документів приймає рішення при призначення грошової допомоги.

Відповідно до пункту 10, 11 Порядку № 850 грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до УМВС України в Полтавські області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та пакетом документів, які надіслані до МВС України.

Згідно висновку ДФОП МВС України про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 року №565-ХІІ "Про міліцію" від 23.02.2016, молодшому сержанту міліції, міліціонеру взводу №3 роти №3 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення "Полтава" УМВС України в Полтавській області ОСОБА_1 у зв"язку з інвалідністю призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 206 700 грн.

Однак, у порушення вимог пунктів 9, 10 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, УМВС України в Полтавській області після отримання вказаного рішення не було видано наказ про виплату такої допомоги ОСОБА_1 та не виплачено одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 206 700 грн., внаслідок чого у УМВС України в Полтавській області в особі Ліквідаційної комісії виникла заборгованість перед ОСОБА_1

Згідно частини 1, 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи "Кечко проти України" (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 "Бурдов проти Росії").

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

З огляду на вищевикладене, суд не бере до уваги доводи відповідача про невиплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги через відсутність фінансування.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення дій, спрямованих на виконання встановленого законодавством України обов'язку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції в розмірі 206 700 грн.. та не доведено правомірності своєї бездіяльності щодо невиплати ОСОБА_1 вказаної одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв'язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності в сумі 206 700 грн.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області про стягнення грошової допомоги задовольнити.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області (м. Полтава, вул. Пушкіна, 83) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) одноразову грошову допомогу, у зв'язку із травмою, заподіяною під час виконання ним службових обов'язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності в сумі 206 700 грн. (двісті шість тисяч сімсот гривень).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Ф.Ф. Соколенко
суддя суддя С.С. Бойко І.Г. Ясиновський