Справа № 804/3977/16
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 р. Справа № 804/3977/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріДраготі С.А.
за участю:
представника позивача представника відповідача Домашовець К.О. Путрі А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНП.КОМ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у якому просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача № від 15.06.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що аргументи відповідача, на підставі яких винесено рішення щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за наслідками операцій позивача з ТОВ «Грейнтрейдінг» за договором поставки № 9 від 09.03.2015 року не можуть свідчити про відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків.

Представник позивача, що прибула у судове засідання, позов підтримала та надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача, що з'явилась у судове засідання позов не визнала на основі того, що ТОВ «Грейнтрйдінг» створено з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення та з метою мінімізації сплати податків іншим підприємствам.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що з 25.04.2016 р. по 10.06.2016 p. року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проводилась планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ТНП.КОМ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2015р.

За результатами перевірки Відповідачем було складено Акт про результати планової виїзної перевірки від 14.06.2016 № 280/04-36-14-02/37212110, відповідно до якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «ТНП.КОМ»:

п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України ТОВ «ТНП.КОМ» занижено податок на додану вартість на 1 829 710,0 грн. у т.ч. за січень 2014 року на суму 207 780,0 грн., у т.ч. березень 2015 року на суму 1621930,0 грн.

в порушення п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України «ТНП.КОМ» завищено податковий кредит та завищено залишок від'ємне значення суми ПДВ у березні 2015 року на загальну суму 1 621 930,0 грн.

ст.5 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», на підставі чого до державного бюджету України підлягає сплаті позитивна курсова різниця, що виникла внаслідок здійснення операцій з повернення передплачених коштів у сумі 260,63 грн.

п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176 з урахуванням пп. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що призвело до несплати податку з доходів фізичних осіб у червні 2014 року та грудні 2015 року у сумі 2 535,00 грн.

п.161 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ з урахуванням вимог пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176, пп. 164.2.2 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, що призвело до несплати військового збору у грудні 2015 року у сумі 165,00 грн.

п. 51.1 ст.51 Податкового кодексу України та п.3.6 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2010р. за №1020, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011р. за № 46/18784, від 13 січня 2015 року за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015р. за №111/26556 - подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податку за 2 квартал 2014 року та 4 квартал 2015 року, а саме, невірне відображення ознаки доходів, нарахованих та виплачених фізичним особам за придбання товарів».

На підставі зазначеного Акту, Відповідачем, в тому числі, винесено податкове повідомлення - рішення Форми «В4» № від 15.06.2016 p., яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100» у розмірі 1621930,00 грн.

Між Позивачем (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНТРЕЙДІНГ» (Постачальник) (код за , адреса: 08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Білогородка, вул. Шевченка, будинок 162А) було укладено Договір поставки № 9 від 09 березня 2015 року, згідно якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві товарно-матеріальні цінності, а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його у строки та в сумі згідно умов Договору.

Поставка товару згідно Договору здійснювалась на умовах EXW* (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010. *Ех Works (EXW) - «франко-завод (франко склад) продавця». Ця умова поставок передбачає, що продавець виконав свої зобов'язання з доставки товару в момент його передання покупцеві або уповноваженій ним особі зі свого підприємства або складу) зі складу за адресою: Києво-Святошинський район, село Білогородка, вул. Шевченка, будинок 162А.

Сума Договору складала 9800000,00 грн. в тому числі ПДВ 1633333,33 грн. Оплата вартості Товару згідно Договору може здійснюється шляхом безготівкового перерахунку.

За Договором допускалася вексельна форма розрахунків, що і було здійснено ТОВ «ТНП.КОМ» 12.01.2016 року.

ТОВ ««ГРЕИНТРЕЙДІНГ»» на адресу ТОВ «ТНП.КОМ» видано податкові та видаткові накладні на суму 9731580,0 грн. у т. ч. ПДВ 1621930,0 грн.

Відповідачем зроблено висновок про порушення законодавства ТОВ «ТНП.КОМ» на підставі наступних аргументів, викладених в Акті перевірки.

«Станом на 31.12.2015р. заборгованість між підприємствами ТОВ «ТНП.КОМ» та ТОВ «Грейнтрейдінг» по бухгалтерському рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» рахується кредиторська заборгованість у розмірі 9 731 577,36грн.

Згідно інформаційних баз даних ДФС України та в ході аналізу податкової звітності ТОВ «Грейнтрейдінг»:

місце реєстрації - 1013.ДТП У КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКОМУ Р-НІ ГУ ДФС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛ;

основний вид діяльності - 46.21-ОПТОВА ТОРГІВЛЯ ЗЕРНОМ, НЕОБРОБЛЕНИМ ТЮТЮНОМ, НАСІННЯМ І КОРМАМИ ДЛЯ ТВАРИН

стан - 7.ДО ЄДР ВНЕСЕНО ЗАПИС ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВІДОМОСТЕЙ;

свідоцтво платника ПДВ від 01.08.2014 року № 200182447 анульовано 25.09.2015 року;

підприємством задекларовано обсяг реалізації протягом 2014 року 1 032,3 тис. грн., з червня 2015р. підприємство не звітує;

податкову декларацію з податку на прибуток за 2015 рік не надано, податок на прибуток за 2015 рік не сплачено,

згідно 1ДФ у період 2015 рік на підприємстві працювало 2 працівники*.

основні засоби відсутні.

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено наступне:

відсутність управлінського та технічного персоналу;

відсутність оборотних коштів;

відсутність виробничих активів та складських приміщень;

відсутність транспортних засобів;

відсутність придбання товарів (послуг) необхідних для ведення господарської діяльності;

Тобто, ТОВ «Грейнтрейдінг»: створено з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення, та з метою мінімізації сплати податків іншим підприємствам.

До ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшов протокол допиту підозрюваного. В якому ст. слідчим третього відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ст. лейтенант податкової міліції Кондратюк Л.В. розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000006, внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2016, у приміщенні службового кабінету №10 СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, з дотриманням вимог статей 42, 95, 104, 106, 223, 224, КПК України, допитів як підозрюваного ОСОБА_6. В протоколі підозрюваний дає показання, стосовно того, що йому запропонували грошову винагороду за те, що він буде засновником та директором підприємства ТОВ «Грейнтрейдінг» (). В протоколі детально описується, хто, коли та при яких обставинах запропонував таку угоду підозрюваному.

Тобто, ТОВ «Грейнтрйдінг» фіктивне підприємство, яке створено з метою лише оформлення документообігу господарських операцій, а не їх фактичного проведення, та з метою мінімізації сплати податків іншим підприємствам.

У зв'язку з вищевикладеним операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів.

Перевіркою встановлено відсутність поставок товарів та укладення угод з метою настання реальних наслідків. В зв'язку з тим, що угоди поставки не були фактично підтверджені. В даному випадку відсутні як база, так і об'єкт оподаткування податком на додану вартість.

Наслідки в податковому обліку платника створюють тільки реально здійснені господарські операції, тобто такі, які пов'язані з рухом активів, зміною обставин або власного капіталу платника та відповідають змісту відображеному в складених платником податків договорах. Тобто у разі фіктивності операцій нарахування податкового кредиту варто визнати безпідставним, незважаючи на наявність у платника податків доказів сплати продавцю вартості товару з ПДВ.

В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів.

Здійснюючи операції з придбання вказаних товарів у вищевказаних підприємств ТОВ «ТНП.КОМ» порушує пп. 14.1.36 пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, ст. З Господарського кодексу України.

Необгрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного здійснення господарських операцій (їх реальності), здійсненням операції без ділової мети, обліком операцій безвідносно до їх дійсного економічного змісту, необережністю та необачливістю при вчиненні правочинів з контрагентами, що не виконують своїх податкових зобов'язань, укладенням нетипових та разових угод, використанням нетрадиційних форм розрахунків.

Таким чином в порушення п. 198.1, п.198.6 ст.. 198 Податкового кодексу України ТОВ «ТНП.КОМ» завищено суми податкового кредиту на загальну суму 1829710,0 грн. у т.ч. за січень 2014 року на суму 207780,0 грн., у т.ч. березень 2015 року на суму 1621930,0 грн.».

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, що повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Пунктом 2.4 вказаного положення встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Очевидним є те, що правочин з ТОВ «Грейнтрейдінг» викликав зміни у структурі активів та зобов'язань ТОВ «ТНП.КОМ».

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Нормами, які визначають обсяг документів, необхідний і достатній для включення сум ПДВ до складу податкового кредиту, є п. 6 ст.198 і ст. 201 ПК.

Документом, що дає право на віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту платника, є податкова накладна, яка належно оформлена та належно зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Законодавством чітко встановлено порядок реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що і було зроблено ТОВ «Грейнтрейдінг», що також не заперечується висновками проведеної перевірки. Після отримання в установленому порядку зареєстрованих податкових накладних від ТОВ «Грейнтрейдінг», ТОВ «ТНП.КОМ» згідно чинного законодавства мало право віднести до складу податкового кредиту витрати по сплаті податку на додану вартість.

Акт перевірки не містить доказів дефектів форми або змісту зареєстрованих ТОВ «Грейнтрейдінг» податкових накладних, згідно наявної у нас інформації, накладні були належним чином зареєстровані та прийняті.

Податковим кодексом України, передбачені випадки не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість: відсутність податкової накладної; оформлення її з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу; складання податкової накладної особою, яка у встановленому порядку не зареєстрована як платник податку на додану вартість та/або відсутність мети їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Інших підстав для не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість даний кодекс не передбачає.

Окрім того, Акт перевірки не містить доказів дефектів форми або змісту наявних та використаних під час перевірки у Позивача первинних документів, які в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак мали бути сприйняті Відповідачем як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

На час здійснення господарських операцій, ТОВ «Грейнтрейдінг» був включений до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та мав статус платника податку на додану вартість.

Отже, для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на фактично отриманий товар (роботи, послуги), що призначений для використання у власній господарській діяльності.

З огляду на викладене, договір ТОВ " ТНП.КОМ " із ТОВ «Грейнтрейдінг» був складений з метою настання реальних наслідків. Позивач дійсно ставив за мету здійснення господарської діяльності, а не отримання податкової вигоди, оскільки, як вбачається з переліку, зазначеного в Акті перевірки, вид поставлених товарів повністю відповідає змісту господарської діяльності ТОВ " ТНП.КОМ ".

Крім того, ТОВ «Грейнтрейдінг» на момент вчинення господарських операцій із ним не був виключений та перебував у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, що не заперечується в акті перевірки.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців та громадських формувань" передбачено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, що підлягають внесенню до цього реєстру є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатись на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

За таких обставин, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність ні за несплату податків продавця, ні за можливу недостовірність інформації про нього, наведену у зазначеному реєстрі, за умови необізнаності щодо неї.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність має індивідуальний характер. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до ч. 1ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Податковий кодекс України, не встановлює обов'язку покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару. Сума податку на додану вартість, включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару має сплачувати цей податок до бюджету.

Статтею 62 Податкового кодексу України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Так, у відповідності до Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 р. № 727 - акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В акті перевірки від 14.06.2016. податковий орган не вказав первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку ТОВ " ТНП.КОМ ", що підтверджують наявність фактів порушень саме ним норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби, а лише посилається на непідтверджену інформацію відносно інших платників податків, яка і є основним аргументом в Акті, зокрема:

«До ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшов протокол допиту підозрюваного. В якому Ст. слідчим третього відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ст. лейтенант податкової міліції Кондратюк Л.В. розглянувши матеріали кримінального провадження №0000006, внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2016, у приміщенні службового кабінету №10 СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області, з дотриманням вимог статей 42,95,104,106,223,224, КПК України, допитів як підозрюваного ОСОБА_6 . В протоколі підозрюваний дає показання, стосовно того, що йому запропонували грошову винагороду за те, що він буде засновником та директором підприємства ТОВ «Грейнтрейдінг» (). В протоколі детально описується, хто, коли та при яких обставинах запропонував таку угоду підозрюваному».

В результаті, ГУ ДФС порушено ст. 83 ПКУ "Матеріали, які є підставами для висновків під час проведення перевірок" у якій вказано, що "Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

Документи, визначені цим Кодексом;

Податкова інформація;

Експертні висновки;

83.1.4. Судові рішення;

83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Статтею 83 ПКУ визначено вичерпний перелік документів та відомостей, які можуть бути використані фіскальними органами під час проведення перевірок платників податків. До них, зокрема, належать: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної фіскальної служби.

Таким чином, законодавством не передбачена можливість використання під час проведення перевірок платників податків та складання акту перевірки матеріалів досудового слідства. Преюдиційний характер має лише вирок суду, який набрав законної сили, а не матеріали досудового слідства, особливо протоколи допиту. Факт порушення кримінальної справи має наслідком та зумовлює законне проведення уповноваженими органами дізнання та досудового слідства певних слідчих дій з метою підтвердження або спростування факту вчинення певного злочину конкретною особою, але не може безперечно свідчити про винуватість такої особи.

Отже, на порушення вказаних норм законодавства та з недотриманням принципів проведення документальних перевірок інспектором в процесі перевірки було використано документи, які ніяким чином не стосуються фінансово-господарської діяльності підприємства, не можуть підтвердити або спростувати факт порушення законодавства підприємством, та взагалі не можуть бути розцінені як первинні документи в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 р. № 88.

Сам факт порушення кримінальної справи за ознаками ст. 205 ККУ ще не свідчить про те, що всі правочини підприємства були фіктивні.

Більш того, як свідчить судова практика, як, наприклад, Постанова Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2015 р. N К/800/59101/14, необхідним фактором для визнання правочинів такими, що не мали на меті настання реальних наслідків є встановлення факту фіктивної фінансово-господарської діяльності між особами, правочини яких визнані нереальними, саме вироком. У випадку правочинів між ТОВ «ТНП.КОМ» та ТОВ «Грейнтрейдінг» в Акті перевірки жодним чином не зазначено щодо їх дослідження органами досудового слідства.

Таку ж позицію приймає і Вищий адміністративний суд України в своїй постанові від 09 квітня 2015 р. № К/800/55927/14.

Посилання Відповідачем в акті перевірки в обґрунтування висновку щодо неправомірного формування податкового кредиту за господарськими операціями ТОВ «ТНП.КОМ» не може свідчити про неможливість фактичного постачання товару за укладеними ТОВ «ТНП.КОМ» з його контрагентом договором, оскільки такі обставини не підтверджені належними доказами; фактів не відображення контрагентом ТОВ «ТНП.КОМ» у податковому обліку відомостей за фінансово-господарськими операціями у відповідності до чинного законодавства ГУ ДФС не висвітлено. Спрямованість спірного правочину на реальне настання правових наслідків підтверджується первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, передбаченими законодавчо, в тому числі, документами щодо отримання, перевезення та зберігання товару, а саме товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, договором оренди складського приміщення.

Відповідачем в Акті перевірки висновок про відсутність реального здійснення господарських операцій між ТОВ «ТНП.КОМ» та ТОВ «Грейнтрейдінг» викладено без висвітлення конкретних обставин господарських операцій, які свідчать про неможливість факту їх здійснення, та без чіткого посилання на будь-які первинні документи, в зв'язку з чим, такий висновок ГУ ДФС є таким, що зроблений з порушенням вимог Порядку № 727.

Крім того, акт перевірки не містить відомостей стосовно податкових повідомлень-рішень, якими б ТОВ «Грейнтрейдінг» були визначені податкові зобов'язання чи застосовані штрафні (фінансові) санкції за наслідками здійснення господарської операції з ТОВ «ТНП.КОМ».

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину.

Саме по собі невиконання правочину чи виконання не в повному обсязі сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин.

Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, визнання правочину недійсним здійснюється тільки у судовому порядку, на підставі винесеного судом рішення про визнання правочину фіктивним.

У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, здійснено розрахунок, то такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справах «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява №803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, докази які б підтвердили той факт, що ТОВ «ТНП.КОМ» було обізнане про можливі дефекти статусу постачальника йому товарів в акті Відповідача відсутні.

ТОВ «Грейнтрейдінг» на момент вчинення господарських операцій із ним не був виключений та перебував у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, що не заперечується в акті перевірки, більш того, як вже зазначалося, ТОВ «Грейнтрейдінг» мав статус платника податку на додану вартість.

Для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість (Лист Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 року «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України»).

У постанові Верховного Суду України від 13.01.2009 року по справі № 09/05 викладено, що покупець не може нести відповідальність ані за несплату податків продавцем, ані за можливу недостовірність відомостей про продавця, що містяться у Єдиному реєстрі, за умови необізнаності про таку недостовірність, зокрема, в частині ведення господарської діяльності продавцем.

Крім того, у довідці Вищого адміністративного суду України від 15.04.2010 року «Про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами окремих норм Закону «Про податок на додану вартість» викладено, зокрема, що ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому податковий орган безпідставно покладає відповідальність на особу, яка жодних порушень не вчинила.

Товар, який придбало ТОВ «ТНП.КОМ» був ввезений на територію України ТОВ «Грейнтрейдінг», зважаючи на електронну реєстрацію митних декларацій.

З огляду на викладене, рішення, що оскаржено є протиправним. Тому, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 15.06.2016р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНП.КОМ" () судові витрати у розмірі 24 328, 96 грн. (двадцять чотири тисячі триста двадцять вісім гривень дев'яносто шість копійок).

Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 186 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 27 липня 2016 року

Суддя Р.А. Барановський