Справа № 822/1203/16
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2016-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1203/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіЛабань Г.В.
при секретаріВересняк А.А.
за участі:представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції , Державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Багір-Заде Руслана Салібовича про визнання дій протиправними та скасування акту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Державного виконавця Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Багір-Заде Руслана Салібовича в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця Другого Міського від державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Багір-Заде Руслана Салібовича;

- скасувати акт опису та арешту майна (без дати) складеного державним виконавцем Другого Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницьких міськрайонного управління юстиції Багір-Заде Руслана Салібовича.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що не є ані боржником, ані стороною виконавчого провадження 45561133, тому дії відповідачів під час складання оспорюваного акту опису й арешту майна грубо порушують її права та суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Вважає, що здійснюючі виконавчі дії стосовно майна, що є її приватною власністю, без її згоди, відповідачі вчиняють незаконні дії.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Адміністративний позов просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив, вважає, що оскаржуваний акт опису та арешту майна є правомірним та таким, що складений відповідно до норм чинного законодавства. В задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.11.2014 року державним виконавцем другого міського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 45561133)

Цією постановою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1463, виданого 19.11.2014 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняк В.І. про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 152,5 кв.м. за зобов'язанням ОСОБА_6

22.06.2016 року посадовою особою Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції проведено опис майна, що належить ОСОБА_3, про що складено акт опису й арешту майна від 15.01.2015 року.

У відповідності до акту опису й арешту майна від 22.06.2016 року державним виконавцем описано нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 152,5 кв.м. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користуватися ним.

Також у акті вказано, що описане майно прийняла на відповідальне зберігання ОСОБА_3

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (зі змінами та доповненнями, далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ч. 1 ст. 11 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом частини 2 вказаної статті Закону державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У відповідності до п.п. 3, 4, 5, 12, 20 ч. 3 ст. 11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Частиною 2 статті 4 Закону встановлено, що під час виконання рішень державний виконавець має право на безпосередній доступ до баз даних і реєстрів, у тому числі електронних, що містять інформацію про боржників, їхнє майно та кошти. Порядок доступу до таких реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України спільно з відповідними центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно зі пп. 5.1.1 п. 5.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Мін'юсту від 15.12.1999 № 74/5 (зі змінами та доповненнями), звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною 4 статті 20 Закону встановлено, що у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

В силу приписів частини 1 статті 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (ч. 2 ст. 57 Закону).

У відповідності до частини 5 статті 57 Закону про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Під поняттям "майно" боржника слід розуміти як окремі речі та їх сукупність, так і всі майнові права боржника, що на момент вчинення виконавчого провадження є у нього.

Як встановлено судом, відповідно до заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.07.2010 року розірвано шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 15.11.2000 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 19.12.2012 року, яке набрало законної сили 25.01.2013 року, спільне майно ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розділено. Приміщення по АДРЕСА_1 на яке накладено арешт належить позивачці.

З іпотечного договору №426113 укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ "Украсоцбанк" вбачається, що представником іпотекодавця є ОСОБА_7.

Відповідно до п. 1.5.2. "Інструкції з організації примусового виконання рішень" затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5

Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; вимогами Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 такий акт складається у 3-х примірниках, один з яких надається.

В судовому засіданні суд встановив, що оригінал примірника акта, який був складений державним виконавцем не містить одного з обов'язкових реквізитів акта, а саме: дати його складання.

Зважаючи на це, відсутність дати на акті опису та арешту майна суд приходить до висновку, що він є недійсним та таким, що не створює будь-яких правових наслідків.

Частиною 1 статті 60 Закону встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З огляду на те, що оскаржуваним актом опису й арешту майна описано та арештовано майно є власністю позивача і не належить ОСОБА_6, суд дійшов висновку, що для повного захисту прав позивача необхідно скасувати акт опису й арешту нежилого приміщення від 22.06.2016 року Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

Відтак, позовні вимоги позивача щодо скасування акту опису та арешту нежилого приміщення є обґрунтованими.

Відповідно до частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Завданням адміністративного судочинства, згідно зі ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Із наведених положень випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправним рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням, діями чи бездіяльністю. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Частиною 1 статті 181 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналогічні положення містяться у статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом не встановлено, що відповідач діяв у повній відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", тому є підстави для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.158 - 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Багір-Заде Руслана Салібовича.

Скасувати акт опису та арешту майна (без дати) нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 152,5 кв.м. належного ОСОБА_3, складеного державним виконавцем Другого Міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Багір-Заде Руслана Салібовича.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 18 липня 2016 року

Суддя/підпис/Г.В. Лабань
"Згідно з оригіналом" Суддя Г.В. Лабань