Справа № 552/4260/16-а
Суддя: Миронець О. К.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4260/16-а
Провадження № 2-а/552/160/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2016 року Київський районний суд м. Полтава в складі судді Миронець О.К., секретаря судових засідань - Ваніної Ю.А., позивача - ОСОБА_2 відповідача - Міщанина М.О. представника третьої особи - Каліновської О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби 2-ї роти 1-го батальйону Міщанина Михайла Олександровича, третя особа - Департамент патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної служби 2-ї роти 1-го батальйону Міщанина М.О. та просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної служби 2-ї роти 1-го батальйону Міщанина М.О. та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП від 06.08.2016 року. Свій позов обгрунтовуючи тим, що 06.08.2016 року інспектором патрульної служби 2-їроти 1-го батальйону Міщанином М.О. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, а саме щодо порушення ним ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу. Позивач вказує, що не згоден з вказаною постановою, оскільки не порушував ПДР України. Позивач просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2016 року, оскільки при винесенні постанови не було складено протокол, що є суттєвим порушенням його прав.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові.

Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ухвали суду від 23.08.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено Департамент патрульної поліції.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ході судового розгляду встановлено, що постановою серії АР№316205 від 06.08.2016 року, прийнятою інспектором патрульної служби батальйону №1 роти №2 Міщанином М.О. на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до зазначеної постанови про адміністративне правопорушення, 06.08.2016 року о 11.55 год. в м. Полтава на перехресті вулиць Шевченка та В.Чорновола водій ОСОБА_2 здійснив зупинку на перехресті чи порушив п.15.9 г ПДР.

Відповідно до п.15.9 г Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з диску наданого відповідачем автомобіль позивача був припаркований на перехресті.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121,статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123,статтею 124-1,статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128,129,статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140КУпАП.

Відповідно до ст. 258. КУпАП протокол не у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Крім того, із відеозапису, який був зроблений поліцейським під час нагляду за дорожнім рухом, вбачається факт здійснення позивачем правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова від 06.08.2016 року відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

В той самий час, згідно статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року не прийнято судом до уваги, так як зміни до Кодексу про адміністративні правопорушення були внесені в 2016 році.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії працівника патрульної поліції щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП на позивача є правомірними та законними, а також суд наголошує, що доводи позивача про те, що вищевказана постанова являється незаконною та протиправною, є взагалі недоведеними та необґрунтованими, оскільки доказів, які б спростовували вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення, з боку позивача не надано, підстав передбачених статтею 72 КАС України для звільнення позивача від доказування не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 159, 160, 1712 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні його адміністративного позову в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Миронець О.К.