Справа № 361/4323/16-а
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4323/16-а
провадження № 2-а/361/296/16
Постанова

Іменем України

23 серпня 2016 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши у приміщенні Броварського міськрайонного суду в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

установив:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач зазначала, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи захворювання пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, відповідно має право на пільги встановлені законодавством.

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2016 року, ТОВ «Центральні аптека» надало позивачу довідку про заробітну плату, отриману за роботу в зоні відчуження за №7 від 21 червня 2016 року. Загальна сума заробітної плати, одержаної в зоні відчуження, складає 1 701,49 крб.

24 червня 2016 року позивач звернулася до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, враховуючи довідку №7 від 21 червня 2016 року про фактично виплачену заробітну плату в сумі 1701,49 крб., отриману в зоні відчуження в м. Чорнобиль за період з 11 по 17 червня 1986 року.

Відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії мотивуючи тим, що пенсія виплачується згідно норм чинного законодавства в розмірі 10 740,00 грн. Підстави для її перерахунку відсутні.

Вважає відмову відповідача неправомірною та такою, що порушує його право на належний соціальний захист.

Посилаючись на вищевказане, позивач просила суд визнати дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 1701,49 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль за період з 11 по 17 червня 1986 року, та обмеження пенсії, неправомірними, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії та виплату недоотриманих сум пенсії позивачу, починаючи з 01 березня 2016 року, виходячи із заробітної плати в розмірі 1701,49 крб., одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 11 по 17 червня 1986 року, без обмеження її максимального розміру та з урахуванням вже проведених виплат.

22 серпня 2016 року до суду надійшло заперечення Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на адміністративний позов, в якому відповідач зазначав, що відповідно до ч.2 ст.99 КАС України «…для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, встановлюється шестимісячний строк..».

Частиною 5 статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено механізм обчислення пенсії по інвалідності, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Оскільки заробітна плата, в тому числі і премія не відображені в первинних документах (особовому рахунку), то відсутні будь-які правові підстави для врахування при перерахунку пенсії позивачу.

Посилаючись на вищевказане, просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1, видане 17.04.1997 року та вкладка до посвідчення НОМЕР_2.

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2016 року, ТОВ «Центральні аптека» надало позивачу ОСОБА_1 довідку про заробітну плату, отриману за роботу в зоні відчуження за №7 від 21 червня 2016 року. Загальна сума заробітної плати, одержаної в зоні відчуження, складає 1 701,49 крб.

24 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, враховуючи довідку №7 від 21 червня 2016 року про фактично виплачену заробітну плату в сумі 1701,49 крб., отриману в зоні відчуження в м. Чорнобиль за період з 11 по 17 червня 1986 року.

Листом №346/Я-01 від 01 липня 2016 року відповідач Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовив позивачу ОСОБА_1 в перерахунку пенсії мотивуючи тим, що пенсія виплачується згідно норм чинного законодавства в розмірі 10 740,00 грн. Підстави для її перерахунку відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтями 21 та 22 Конституції України передбачено, що права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод не допускається.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Частиною 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» визначено, що в залежності від рівня радіоактивного забруднення території були введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у ІІІ зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у ІІ зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні - трьохкратному розмірі.

Вказані норми оплати роботи в зонах небезпечності поширювались також на осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031-рс «Про оплату праці військовослужбовців - учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Згідно із ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист людини від впливу іонізуючого випромінювання» від 14 січня 1998 року основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичної групи, не повинні перевищувати встановлених цією статтею основних дозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз. Якщо протягом перших двох тижнів після аварії ефективна доза опромінення досягає 50 мілізівертів здійснюється евакуація людей.

Відповідно до примітки до ст. 5 цього Закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1993 року № 1006-р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, МВС було дозволено перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок проводився в межах фонду заробітної плати МВС. Крім того, МВС, Мінсоцзахисту було доручено призначати і перераховувати пенсії відповідно до норм чинного законодавства із перерахованого згідно з цим розпорядженням грошового утримання.

Постановою Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзного Центрального Комітету Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» керівникам підприємств та організацій було надано право проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, по підвищеним до 100 відсотків тарифним ставкам і посадовим окладам. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок та окладів встановлювалися з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Дана постанова передбачала виплату військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, виконуючим службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади та оклади за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі.

Крім того особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ мали виплачувати добові та забезпечувати їх безкоштовним харчуванням.

Відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів Української PCP та Української Республіканської Ради професійних союзів від 10 червня 1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, які зайняті на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища» міністерствам і відомствам було дозволено виплачувати працівникам, у тому числі військовослужбовцям військових частин і органів Комітету Державної Безпеки СРСР, військовозобов'язаним, призваних на збори, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, направленим на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забруднення навколишнього середовища, добові в розмірі 3 крб. 50 коп., а також забезпечувати їх безкоштовним трьохразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу) та безкоштовним житлом.

За змістом ст.ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженого наказом МВС від 31 грудня 2007 року № 499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці», додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також передбачено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгтунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно із ч 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках зазначеної у довідці № 7 від 21 червня 2016 року.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова Броварського об'єднаного управління ПФУ Київської області в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що фактична заробітна плата ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження, із якої повинно проводитися обчислення пенсії згідно довідки № 7 від 21 червня 2016 року, становить 1701,49 крб.

Також, з метою захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача Броварського об'єднаного управління ПФУ Київської області щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням вказаної вище суми, суд вважає необхідним зобов'язати Броварське об'єднане управління ПФУ Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та виплатити їй недоотриману суму пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 99, 100, 159 - 163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи із заробітної плати в сумі 1701,49 крб., одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль за період з 11 червня 1986 року по 17 червня 1986 року, та обмеження пенсії - неправомірними.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок пенсії та виплату недоотриманих сум пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 березня 2016 року, виходячи із заробітної плати в розмірі 1701,49 крб., одержаної за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 11 червня 1986 року по 17 червня 1986 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сердинський В. С.