Справа № 813/5980/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Справа № 876/12324/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «Реліквія» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року по справі за позовом приватного підприємства «Реліквія» до державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

приватне підприємство «Реліквія» (надалі - ПП «Реліквія») звернулося з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у Франківському районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ДПІ у Франківському районі м.Львова) про визнання протиправною та скасування вимоги.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що оскаржена вимога винесена відповідачем безпідставно, а саме без врахування того, що 27.04.2011 року ухвалою господарського суду Львівської області порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Реліквія» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Тому, подальше нарахування позивачу боргу (недоїмки) є таким, що здійснене з порушенням вимог мораторію. З цих підстав, позивач вважає, що оскаржена вимога є безпідставною та підлягає скасуванню.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. Суд виходив з того, що станом на 30.04.2015 року згідно обліковими даними картки особового рахунку платника, за позивачем рахується заборгованість в сумі 161914,40 грн. Встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 27.04.2011 року у справі №5015/2298/11 порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Реліквія» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Разом з тим, дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Стосовно зобов'язань поточних кредиторів, то застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів. Враховуючи те, що заборгованість позивача зі сплати соціального внеску виникла після 27.04.2011 року, дія мораторію на виконання вказаних зобов'язань не поширюється.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що повного тексту судового рішення не отримано, справу розглянуто за відсутності представника позивача. Відповідачем не вказано жодної правової причини можливого виникнення боргу, окрім покликання на ст..25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відсутня вказівка на акт перевірки. Повторні рішення прийняті формально, без з'ясування обставин. Не враховано, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів і не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Апелянт покликається на судові рішення, якими відмовлено ДПІ у визнанні кредиторських вимог до ПП «Реліквія», якими відмовлено ДПІ у Франківському районі м.Львова у визнанні кредиторський вимог до ПП «Реліквія» в сумі 134994,35 грн. Подано клопотання з якого на час розгляду справи відповідачем сформовано ще одну вимогу на суму 183353,09 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ПП «Реліквія» є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та перебуває на обліку як платник єдиного внеску в ДПІ у Франківському районі м.Львова.

26.05.2015 року ПП «Реліквія» отримала вимогу ДПІ у Франківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14.05.2015 року №Ю-1280-25 в сумі 161914,40грн.

Не погоджуючись з вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській області зі скаргою від 29.05.2015 року. З відповіді до ГУ ДФС у Львівській області від 03.07.2015 року №3954/10/13-01-10-0705 вбачається, що скарга позивача залишена без задоволення, а вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14.05.2015 року №Ю-1280-25 - без змін.

13.07.2015 року позивач звернувся зі скаргою до Державної фіскальної служби України, з відповіді на яку від 11.08.2015 року №16915/6/99-99-10-01-07-25 вбачається, що скарга позивача направлена на новий розгляд до ГУ ДФС у Львівській області.

10.09.2015 року ГУ ДФС у Львівській області, за наслідком нового розгляду скарги, прийняте рішення №4370/10/13-01-10-07-05, яким оскаржену вимогу залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

18.09.2015 року позивач повторно скерував скаргу до Державної фіскальної служби України, з відповіді якої від 13.10.2015 року №21611/6/99-99-10-01-07-25 вбачається, що оскаржену вимогу та рішення за результатами розгляду скарги від 10.09.2015 року ГУ ДФС у Львівській області залишено без змін, а скаргу ПП «Реліквія» - без задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Львівської області від 27.04.2011 року у справі №5015/2298/11 порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Реліквія» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця (п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до ст.1, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

Таким чином, дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів. Стосовно зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Поточними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Оскільки заборгованість позивача зі сплати соціального внеску на суму 161914,40 грн., яка перевірена в ході апеляційного розгляду та відповідає матеріалам справи, виникла після 27.04.2011 року (вимога від 14.05.2015 року), тобто після порушення провадження у справі про банкрутство, дія мораторію на виконання вказаних зобов'язань не поширюється.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Реліквія» залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року по справі № 813/5980/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 26.08.2016 року