Справа № 2а-38/11/1225
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пчолкін С.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року справа №2а-38/11/1225 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Сухарька М.Г.

суддів Білак С.В. , Гаврищук Т.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського місцевого районного суду Луганської області від 17 січня 2011 року по справі № 2а-38/11/1225 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду першої інстанції від 17 січня 2011 року по справі № 2а-38/11/1225 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивач мотивує тим, що відповідно до спеціального Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначає, що фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, а не бюджету Пенсійного фонду. Зазначив, що кошти Пенсійного фонду не включаються до Державного бюджету. Зазначив, що суд першої інстанції неправомірно застосував положення ст. 99 КАС України.

Відповідач апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не досліджено Закони України «Про державний бюджет України на 2008 та 2009 роки», в яких не передбачено витрати на доплату дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та не вказано джерело фінансування зазначеної виплати.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила.

Позивач відноситься до категорії „діти війни.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року № 2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей інвалідів», а саме, текст ст. 6 викладений в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни».

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.08р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. У 2009 та 2010 році Закон України « Про соціальний захист дітей війни» та Закони України «Про державний бюджет України на 2010 роки» не зупинялися та не змінювалися. Тому право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, виникає у позивача з 24.06. 2010 року.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що на законодавчому рівні не визначено, яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини. Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування положень ст.. 99 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія прийшла до висновку, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського місцевого районного суду Луганської області від 17 січня 2011 року по справі № 2а-38/11/1225 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов*язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Постанову Сватівського місцевого районного суду Луганської області від 17 січня 2011 року по справі № 2а-38/11/1225 - залишити без змін.

Ухвала постановлена, виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 02 березня 2011 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п*ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Сухарьок М.Г.

Судді: Білак С.В.

ОСОБА_3