Справа № 713/1268/16-а
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/1268/16-а
Провадження №2-а/713/34/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

за участю представника відповідача Плавюк С.М.

за участю представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами є відділ Держгеокадастру у Вижницькому районі, ОСОБА_6 про визнання неправомірним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування рішення органу місцевого самоврядування до відповідача Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, де третіми особами є відділ Держгеокадастру у Вижницькому районі, ОСОБА_6

В позові вказувала, що згідно договору купівлі-продажу від 6.02.2001 року їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1. За житловим будинком в цілому згідно акту обміру від 20 листопада 2012 року, складеного комісією Чорногузівської сільської ради, числиться земельна ділянка, площею 0,1980 га., цільове призначення - для обслуговування житлового будинку, яка раніше була закріплена за відчужувачем, а 1/2 частина цієї ж земельної ділянки знаходиться в її користуванні з часу придбання нею у власність 1/2 частини житлового будинку.

У 2012 році ОСОБА_6 за допомогою посадових осіб оформили фіктивні документи про те, що вона захопила у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0006 га. Після вирішення справи судом встановлено, що земельну ділянку вона не захоплювала, навпаки ОСОБА_6 повинен привести межі своєї земельної ділянки у відповідність до державного акту про право власності на земельну ділянку.

Рішенням 31 сесії шостого скликання №429-31/14 Чорногузівської сільської ради від 07.02.2014 року ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах, оренди, орієнованою площею 0,0010 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу сільської ради по АДРЕСА_2, відповідно до змісту даного рішення з її користування земля не вилучалась.

Зазначила, що 10 червня 2016 року, коли її не було вдома, а ворота були закриті, на її подвір'я зайшли працівники сільської ради і в її подвір'ї навпроти недобудованої будівлі ОСОБА_6 встановили межові знаки (колики) на відстані одного метру від будівлі ОСОБА_6 На її звернення до Чорногузівської сільської ради щодо отримання пояснень чому комісія сільської ради без її відома зайшла до неї на подвір'я, Чорногузівський сільський голова у відповіді №746 від 21.06.2016 року повідомив її, що комісія заходила для уточнення та встановлення межових знаків земельної ділянки площею 0,0010 га.

В проекті землеустрою по відведенні земельної ділянки площею 0,0010 га ОСОБА_6 міститься акт погоджувальної комісії в складі депутатів Чорногузівської сільської ради від 07.02.2015 року, про погодження меж земельної ділянки площею 0,0010 га ОСОБА_6 з частини земельної ділянки, яка знаходиться у її користуванні. На підставі даного акту, рішенням 40 сесії VІ скликання Чорногузівської сільської ради №514-40/15 від 11.02.2015 року, затверджено акт узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року. Вважає дане рішення протиправним, оскільки з її користування землею вилучено 0,0010 га землі. Про прийняте рішення їй стало відомо 27 липня 2016 року після ознайомлення з матеріалами проекту землеустрою.

Просить поновити пропущений строк звернення до суду та визнати протиправним, скасувати рішення ХХХХ сесії VI-го скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 11 лютого 2015 року №514-40/15 «Про затвердження Акта узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року» та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги в повному об'ємі, посилалась на обставини викладені в позові, просила вимоги адміністративного позову задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 заявлений адміністративний позов підтримав повністю, послався на обставини, викладені в позовній заяві, зазначив, що при складанні акту погоджувальної комісії по відведенні земельної ділянки площею 0,0010 га ОСОБА_6 двоє з членів комісії Москалюк та Ісопчук акт не підписали. Просив позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник Чорногузівської сільської ради Плавюк С.М. заявлений адміністративний позов не визнала, зазначила, що спірна земельна ділянка, яка прилягає до будівлі ОСОБА_6 перебуває у комунальній власності Чорногузівської сільської ради, ОСОБА_9 не є власником спірної ділянки, оскільки жодних рішень щодо передання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1, сільською радою не приймалось. Просила відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання третя особа ОСОБА_6 не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. До початку розгляду справи від третьої особи ОСОБА_6 надійшло заперечення відповідно до якого заявлений адміністративний позов не визнає, зазначає, що йому на праві власності належить будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2, яке складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, убиральні літ.Е, колодязю літ.К, вигрібної ями. На його звернення до Чорногузівської сільської ради про надання в оренду земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2, рішенням Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 07 лютого 2014 року №429-31/14 йому, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди, орієнтовною площею 0,0010 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель запасу сільської ради (землі житлової та громадської забудови) по АДРЕСА_2. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 року по справі №713/717/14-А, вказане рішення Чорногузівської сільської ради було визнано законним та встановлено, що воно прийнято Чорногузівською сільською радою відповідно до ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Земельним кодексом України. Також встановлено рішенням суду, що відсутнє підтвердження того, що право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3, зареєстровано у встановленому порядку за ОСОБА_4 Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлений факт, що ОСОБА_4 не є законним ні власником, ні користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_3, в розумінні Земельного кодексу України. Таким чином на даний час земельна ділянка по АДРЕСА_1, перебуває у комунальній власності, власником якої є Чорногузівська сільська рада. Зазначив, що на виконання рішення сільської ради від 07.02.2014 року №429-31/14 ним було замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 0,0010 га - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель запасу сільської ради (землі житлової та громадської забудови) по АДРЕСА_2. Вважає, що Чорногузівська сільська рада правомірно, як власник земельної ділянки погодив межі земельної ділянки, яка передається ОСОБА_6 в оренду та прийняв рішення про його затвердження, яке є законним та прийняте в межах наданих повноважень. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_3 заявлений адміністративний позов не визнав, підтримав подане ОСОБА_6 заперечення, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4

В судове засідання представник відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області.

Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 КАС України справу адміністративної юрисдикції визначено, як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлено інший порядок судового вирішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами Держава делегувала органам місцевого самоврядування та органам виконавчої влади розпорядження землями відповідних територіальних громад, землями комунальної чи державної власності, та делегувала їм вирішення у встановленому законом порядку інших питань в галузі земельних відносин.

Отже, в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КАС України та з урахуванням позиції Конституційного Суду України, викладеного у рішенні від 01.04.2010 року N10-рп/2010, даний спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень - органу виконавчої влади, що реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, а тому ця справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

У відповідності до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен при розгляді питання про його цивільні права та обов'язки має право на відкритий та справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури зо всіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Частина перша ст.55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що третя особа ОСОБА_6 є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2, який складається з житлового будинку - літ.А, житлова площа якого - 41,40 кв.м., загальна площа 63,30 кв.м., літньої кухні - літ.Б, гараж - літ.В., сарай - літ.Г, сарай - літ.Д, убиральня - літ.Е, колодязь - літ.К, вигрібна яма - літ.В-я., що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 09.07.2012 року виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради, взамін свідоцтва про право на спадщину від 06.02.1992 року, копією витягу про державну реєстрацію №34760682 від 09.07.2012 року, копією технічного паспорту.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 24.07.2006 року, виданого Чорногузівською сільською радою, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №40, вбачається, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,2254 га., яка розташована в с.Чорногузи, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_2, від Г до А землі ОСОБА_10

З рішення XXXI сесії VI скликання Чорногузівської сільської ради №429-31/14 від 07 лютого 2014 року заяву ОСОБА_6 задоволено, надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди орієнтовною площею 0,0010 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель запасу сільськох ради (землі житлової та громадської забудови) по АДРЕСА_2, терміном на 49 років, зобов'язано ОСОБА_6 подати для розгляду та затвердження в установленому порядку розроблений проект відведення земельної ділянки до 10 лютого 2015 року.

Позивачкою ОСОБА_4 було оскаржено рішення XXXI сесії VI скликання Чорногузівської сільської ради №429-31/14 від 07 лютого 2014 року. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2014 року, постанову Вижницького районного суду від 24.04.2014 року, якою позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, рішення XXXI сесії VI скликання Чорногузівської сільської ради №429-31/14 від 07 лютого 2014 року, визнано незаконним - скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, що підтверджується копіями постанов.

На замовлення ОСОБА_6 фізичною особою - підприємцем ОСОБА_11 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в АДРЕСА_2, що підтверджується його копією. З копії заяви ОСОБА_6 адресовані розробнику проекту землеустрою ОСОБА_12 від 27 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 просить виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0010 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), розташованої в АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 06.02.2001 року, посвідченого директором Буковинської універсальної біржі В.М.Ляхович та зареєстрованого в книзі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомого майна за № 013012 позивачка ОСОБА_4 є власником 1/2 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1, з належними надвірними будівлями та спорудами, яке складається з кімнати площею 13,60 кв.м., кухні площею 7,60 кв.м., кімнати площею 13,70 кв.м., кухні площею 9,00 кв.м. сходи площею 4,40 кв.м. , а також 1/2 сараю під літ «Б», 1/2 вбиральні під літ. «Д», 1/2 підвал під літ. «Пд», 1/2 огорожі під 31, 1/2 криниці під літ. «К». Дана квартира має окремий вхід., що підтверджується копією договору.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз'яснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Пісдя 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст.130 ЗК України 2001 року на підставі цивільно-правовимх угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно п.5 Постанови Верховної Ради України №562 від 18.12.1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю чи землекористування. Пунктом 6 Постанови Верховної Ради Української PCP «Про земельну реформу»(зі змінами та доповненнями) визначено, що землекористувачі повинні до 01.01.2008 року оформити право власності або право користування землею.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року у справі №5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право користування, визнані неконституційними.

Таким чином, оформлення права постійного користування відповідно до норм Земельного кодексу України, на землі, які фактично перебувають у користуванні позивачки ОСОБА_4, не є обмеженими у часі.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.09.2013 року за позовом ОСОБА_4, зобов'язано ОСОБА_6 привести межі належної йому земельної ділянки, у відповідність до державного акта на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 в частині накладення земельної ділянки площею 0,0003 га, що виходиться за межі його земельної ділянки та знести частину незавершеної будівництвом будівлі під літ. «Б», «В», яка виходить за межі його земельної ділянки відповідно до п.3.25 ДБН 360-92. Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та господарських споруд, що розташовані по АДРЕСА_1, Вижницького району, державного акту про право власності на земельну ділянку для обслуговування вказаної частини житлового будинку, господарських будівель і споруд не отримувала, однак до неї перейшло право користування вказаною земельною ділянкою, таким чином до ОСОБА_4, яка придбала житловий будинок, перейшло право власності на земельну ділянку на якій він розміщений та на частину земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 14 травня 2014 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 12.09.2013 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З акту узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року вбачається, що комісія в складі землевпорядника Чорногузівської сільської ради Плавюк С.М., депутатів сільської ради Дучука В.К., Москалюка О.П., Ісопчук М.О. обстежила земельну ділянку ОСОБА_6 по межі з ОСОБА_4, претензії ОСОБА_4 щодо меж земельної ділянки ОСОБА_6 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0010 га (на умовах оренди) безпідставні. Комісія погоджує межі і надання земельної ділянки в оренду ОСОБА_6 та не заперечує щодо складання договору оренди землі та його реєстрації згідно чинного законодавства.

Рішенням ХХХХ сесії VI-го скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 11 лютого 2015 року №514-40/15 «Про затвердження Акта узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року» вбачається, що Чорногузівська сільська рада розглянувши акт узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року щодо меж земельної ділянки ОСОБА_6 вирішила затвердити Акт узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року.

З пояснювальної записки до проекту землеустрою вбачається, що земельна ділянка відводиться для забезпечення можливості обслуговування будівлі (кухні, гаража), які розташовані на земельній ділянці наданій у власність ОСОБА_6. Земельна ділянка являє собою площадку з рівнинним рельєфом і має загальну площу 0,0010 га. Під'їзд і підхід до ділянки добрий, розміщена в центральній частині АДРЕСА_2. Межа земельної ділянки визначена з врахуванням рішення сільської ради та об'єктів нерухомого майна. Земельна ділянка відводиться в оренду ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0010 га. Земельна ділянка межує з півночі, з півдня та сходу - землі ОСОБА_4, із заходу та сходу - землі ОСОБА_6

Таким чином судом встановлено, що комісією в складі землевпорядника Чорногузівської сільської ради Плавюк С.М., депутатів сільської ради Дучука В.К., Москалюка О.П., Ісопчук М.О. без відома позивачки ОСОБА_4, було здійснено обстеження земельної ділянки ОСОБА_6, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_4, наслідком якого є акт узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року, який затверджений спірним рішенням. На звернення позивачки ОСОБА_4 до Чорногузівської сільської ради, з приводу того, що без її відома здійснено обстеження належної їй земельної ділянки, останній надано відповідь №746 від 21.06.2016 року, що згідно письмової заяви ОСОБА_6 сільською радою була направлена комісія для уточнення та встановлення межових знаків земельної ділянки площею 0,0010 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст.393 ЦК України передбачено, якщо правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України де вказано, що в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч.10 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні наданих стонами доказів встановлено, що позивачка ОСОБА_4 правомірно звернулась до суду з даним позовом оскільки, як встановлено в судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів, акт погоджувальної комісії, не відповідає дійсним встановленим обставинам, на земельній ділянці, яка надана в оренду ОСОБА_6 вже збудована незавершена будівництвом будівля, яка частково виступає за межі огорожі ОСОБА_6, та якою користується ОСОБА_4, площа виступу становить 0,0003 га., що підтверджується копією висновку судової земельно-технічної експертизи №860 від 16.07.2013 року. При обстеженні ділянки позивачка ОСОБА_4 була відсутня, що позбавило її права на внесення заперечень чи пропозицій.

Враховуючи встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ХХХХ сесії VI-го скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 11 лютого 2015 року №514-40/15 «Про затвердження Акта узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року», ухвалено Чорногузівською сільською радою, без врахування усіх обставин, які мали значення, для прийняття оскаржуваного рішення, з порушенням законних прав та інтересів позивачки ОСОБА_4, як власника 1/2 житлового будинку, користувача спірної земельної ділянки, виниклий спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, порушені права позивача підлягають судовому захисту, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_4 про скасування рішення ХХХХ сесії VI-го скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 11 лютого 2015 року №514-40/15 «Про затвердження Акта узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року» є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.94 КАС України, з відповідача Чорногузівської сільської ради підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_4, сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі ст.ст.14, 19, 55, 144 Конституції України, ст.116, ч.2 ст.120 ЗК України ч.10 ст.59, ч.2 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. керуючись ст.ст.2-4, 8, 9, 11, 14, 17, 18, 69-72, 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення ХХХХ сесії VI-го скликання Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 11 лютого 2015 року №514-40/15 «Про затвердження Акта узгоджувальної комісії від 07.02.2015 року».

Стягнути з Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області (59206, с.Чорногузи, вул.Українська, 44, Вижницький район Чернівецька область) на користь ОСОБА_4, судовий збір в сумі 551 (П'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (Двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького адміністративного Апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич