Справа № 290/730/16-а
Суддя: Бабич С. В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А

смт. Романів 25 серпня 2016 року

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Бабич С.В., розглянувши адміністративний позов (скаргу) ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

25 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Романівського районного суду Житомирської області, як до адміністративного суду із скаргою, в якій зазначила, що відділом державної виконавчої служби Романівськогго районного управління юстиції (далі ВДВС Романівського РУЮ) здійснювалося примусове виконання рішення Романівського районного суду Житомирської області від 29 жовтня 2014 року, ухвалене у справі за її позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та про розподіл спільно нажитого майна подружжя.

Посилаючись на те, що державний виконавець ВДВС Романівського РУЮ ОСОБА_3 під час виконання вказаного судового рішення порушив її права як стягувача, ОСОБА_1 просить визнати неправомірними та незаконними вчинені ним як державним виконавцем дії щодо реалізації арештованого майна, звільнення цього майна з-під арешту та закінчення виконавчого провадження, а також визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_4 як виконуючого обов"язки начальника ВДВС Романівського РУЮ, що виявилася у нескасуванні його ж постанов, винесених як державним виконавцем.

Окрім цього ОСОБА_1 просить визнати неправомірними та скасувати акт уцінки (переоцінки) арештованого майна, постанову про звільнення майна боржника з-під арешту та постанову про закінчення виконавчого провадження.

У відкритті провадження в адміністративній справі за скаргою ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною першою статті 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За правилами статті 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Зі змісту скарги ОСОБА_1 (абзац другий на третьому аркуші скарги та абзац перший на четвертому аркуші скарги) вбачається, що вона звернулася до суду саме в порядку адміністративного судочинства щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконавчого провадження (у якому вона є стороною), відкритого на підставі виконавчого документу, виданого за правилами ЦПК України. Отже, така справа має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до статті 109 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись статтею 109 КАС України, суддя,-

В И Р І Ш И В :

У відкритті провадження в адміністративній справі за скаргою ОСОБА_1, відмовити.

Роз"яснити ОСОБА_1, що розгляд справи за її скаргою віднесено до суду цивільної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подавала позовну заяву, до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.В. Бабич