Справа № 803/1222/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Справа № 803/1222/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

суддів Дмитрука В.В., Ковальчука В.Д.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Дуди Ю.М., Вознюка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Служби безпеки України про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відділ примусового виконання рішень), Служби безпеки України (далі - СБУ), в якому просить з урахуванням заяви про зміну та уточнення позовних вимог визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про закінчення виконавчого провадження №51244949 від 03 серпня 2016 року, зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження та виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2016 року та визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Волинським окружним адміністративним судом на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року видано виконавчий лист від 29.03.2016 року №168, в якому зобов'язано СБУ призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце у період проходження військової служби, на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у порядку і та розмірі, що визначені пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року (далі - Порядок №499). 03.08.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Рагімовою А.Н. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №51244949, оскільки рішення виконано в повному обсязі, взявши до уваги повідомлення фінансово-економічного відділу управління СБУ від 25.07.2016 року №21/3/2-3482, висновок СБУ від 21.07.2016 року, відповідно до якого призначення одноразової грошової допомоги позивачу не вбачається за можливе.

ОСОБА_1 вказує, що СБУ при нарахуванні одноразової грошової допомоги взято до розрахунку розмір його грошового забезпечення на час звільнення, що суперечить вимогам Порядку №499. Відтак, на думку позивача, постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не вчинено дій по виконанню рішення суду, яким зобов'язано СБУ призначити позивачу одноразову грошову допомогу.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові, та просив їх задовольнити.

У поданих запереченнях СБУ адміністративний позов ОСОБА_1 не визнала та зазначила, що на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року в СБУ було проведено розрахунок одноразової грошової допомоги позивачу та встановлено, що останній має право на одержання грошової допомоги, виходячи з 24-місячного грошового забезпечення у сумі 9286,80 грн. Оскільки у 1997-1998 роках ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 36-місячного грошового забезпечення в сумі 13930,20 грн., яка є вищою суми одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням у 2013 році ІІ групи інвалідності, тому підстав для виплати вказаної допомоги немає, про що зазначено у відповідному висновку від 21.07.2016 року, який був поданий до відділу примусового виконання рішень.

В судовому засіданні представник СБУ підтримав подані заперечення та просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 Додатково суду пояснив, що для розрахунку одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності було використано розмір грошового забезпечення позивача на день його звільнення в сумі 386,95 грн. відповідно до вимог Порядку №499.

Представник відділу примусового виконання рішень в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що державним виконавцем на підставі висновку СБУ від 21.07.2016 року, яким проведено розрахунок одноразової грошової допомоги, правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року у справі №876/280/16 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 року у справі №803/729/14 у частині задоволення позову ОСОБА_1 та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги останнього до СБУ, Управління СБУ у Волинській області задоволено частково. Так, судом постановлено визнати протиправними дії Управління СБУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце у період проходження військової служби; зобов'язати СБУ призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце у період проходження військової служби, на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у порядку та розмірі, що визначені пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року; зобов'язати Управління СБУ у Волинській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце у період проходження військової служби (а.с.29-31).

На виконання зазначеної постанови Волинським окружним адміністративним судом 29.03.2016 року видано виконавчий лист №803/729/14, який пред'явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Рагімовою А.С. 30.05.2016 року відкрито виконавче провадження №51244949 з виконання виконавчого листа №803/729/14, виданого 28.03.2016 року Волинським окружним адміністративним судом, про зобов'язання СБУ призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце у період проходження військової служби, на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у порядку та розмірі, що визначені пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року (а.с.35).

З висновку СБУ, затвердженого заступником Голови СБУ Глуговським М.В. 21.07.2016 року, вбачається, що СБУ проведено розрахунок одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, виходячи з 24-місячного грошового забезпечення у сумі 9286,80 грн. (розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 на день звільнення 386,95 грн. х 24 = 9286,80 грн.). У 1997-1998 роках Управлінням СБУ у Волинській області ОСОБА_1 у зв'язку з встановленням ІІІ групи інвалідності на підставі ст.29 Закону України «Про Службу безпеки України» було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 3-річного (36-місячного) грошового забезпечення, виходячи з розміру його грошового забезпечення на день звільнення в сумі 386,95 х 36 = 13930,20 грн. Відповідно до абзацу шостого підпункту 4 пункту 2 Порядку №499 у разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Оскільки розрахована вище сума одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням у 2013 році ІІ групи інвалідності є меншою ніж вже виплачена у 1997-1998 роках одноразова грошова допомога у зв'язку із встановленням у 1997 році ІІІ групи інвалідності, то розрахована вище сума одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності не підлягає до виплати відповідно до абзацу шостого підпункту 4 пункту 2 Порядку №499. Враховуючи вищевикладене, здійснити виплату грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку із встановленням у 2013 році ІІ групи інвалідності не вбачається за можливе (а.с.7).

03.08.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Рагімовою А.Н. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №51244949 у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.6).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як передбачено частиною другою статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною першою статті 255 цього ж Кодексу визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року у справі №876/280/16, якою зобов'язано СБУ призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, що мало місце у період проходження військової служби, на підставі статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у порядку та розмірі, що визначені пунктом 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року, фактично не була виконана з тих підстав, що проведеним СБУ розрахунком одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не вбачалось за можливе здійснити виплату позивачу вказаної допомоги, про що зазначено у відповідному висновку від 21.07.2016 року.

При цьому, для розрахунку розміру одноразової грошової допомоги СБУ взято до уваги розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 на день його звільнення, що становить 386,95 грн. (а.с.36).

Однак, на думку суду, такий розрахунок не відповідає вимогам Порядку №499, виходячи з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності), у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку №499 у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов'язків військової служби одноразова грошова допомога інвалідам другої групи виплачується у розмірі 24 місячного грошового забезпечення. У разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або в разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Разом з тим, пунктом 2 Порядку №499 також визначено, що грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, - за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Системний аналіз вищевказаних правових норм дає підстави дійти висновку про те, що день втрати працездатності є моментом виникнення права на отримання військовослужбовцем одноразової грошової допомоги. Відтак грошове забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги слід визначати виходячи з його розміру станом на момент виникнення права на отримання зазначеної допомоги за останньою посадою, яку військовослужбовець займав на час звільнення, з урахуванням підвищення посадового окладу, якщо таке мало місце після звільнення особи з посади, а також інших додаткових видів грошового забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що СБУ неправомірно здійснила розрахунок одноразової грошової допомоги позивачу, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день його звільнення, а не станом на момент виникнення права на отримання такої допомоги.

Оскільки висновком СБУ від 21.07.2016 року, у якому наведено розрахунок одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, встановлено відсутність підстав для виплати позивачу вказаної допомоги, тому виходячи з повноважень, наданих суду частиною другою статті 162 КАС України, вказаний висновок слід скасувати як протиправний.

Водночас Законом України «Про виконавче провадження» визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Так, статтею 1 цього Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року, якою зобов'язано СБУ призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності, фактично виконана не була.

Відтак постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Рагімової А.М. про закінчення виконавчого провадження №51244949 від 03.08.2016 року винесена всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на що підлягає скасуванню як протиправна.

Водночас суд вважає безпідставними вимоги позивача про зобов'язання відділу примусового виконання рішень відновити виконавче провадження та виконати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2016 року, оскільки факт скасування судом постанови про закінчення виконавчого провадження означає його відновлення, а обов'язок щодо виконання рішення суду покладений на державного виконавця в силу Закону України «Про виконавче провадження» і не потребує додаткового покладення обов'язку виконати рішення шляхом прийняття судом відповідної постанови.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Служби безпеки України від 21 липня 2016 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про закінчення виконавчого провадження №51244949 від 03 серпня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Судді: В.В.Дмитрук

В.Д.Ковальчук

Постанова в повному обсязі складена 25 серпня 2016 року.