Справа № 813/2110/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року № 813/2110/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника позивача - Сікиринського Ю.О.

представника відповідача - Онисько З.М.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галицький будівельний гарант" до Державної податкової інспекції у Франківському районі Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Галицький будівельний гарант» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Франківському р-ні м. Львова ГУ ДФС у Львівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Франківському р-ні м. Львова ГУ ДФС у Львівській області № від 24.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, які ґрунтуються не на первинних облікових звітних документах, а виключно на припущеннях, та необгрунтованих даних. Зазначає, що висновки податкового органу про не підтвердження позивачем здійснення господарських взаємовідносин з контрагентами не відповідають дійсним обставинам господарської діяльності підприємства, та суперечать фактам, підтвердженим первинними документами. Вважає, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки Податковий кодекс України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності їх за місцезнаходженням, так само відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення таким, що прийняте з урахуванням вимог чинного законодавства. Покликається на те, що в ході проведеної перевірки встановлено відсутність здійснення господарської діяльності позивача з його контрагентами з метою настання реальних наслідків. Господарські операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій.

В судовому засіданні представник відповідача заперечення підтримав, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши думку сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Галицький будівельний гарант» є юридичною особою; ; місцезнаходження: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, будинок 58 кв.6; основним видом діяльності є будівництво житлових і нежитлових будівель.

ДПІ у Франківському р-ні м. Львова проведено документальну планову перевірку ТОВ «Галицький будівельний гарант» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 04.09.2013 по 31.12.2014, про що складено акт № Акт № 1119/225-00/38895397 від 11.12.2015 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Галицький будівельний гарант» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 04.09.2013р. по 31.12.2014р.» .

В результаті перевірки виявлено порушення п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 543.444 грн, в т.ч. за грудень 2013 - 28.896 грн., лютий 2014 - 92.126 грн, березень 2014 - 71.136 грн, квітень 2014 - 88.516 грн., травень 2014 - 78.826 грн, червень 2014 - 75.620 грн, вересень 2014 - 108.324 грн.

Вказані порушення, згідно з актом перевірки, полягають у тому, що позивач за рахунок віднесення до податкового кредиту сум ПДВ по операціях, що фактично не здійснювались, завищував суму податкового кредиту.

За результатами перевірки та на підставі зафіксованих в акті порушень, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.12.2015, яким ТОВ «Галицький будівельний гарант» донараховано податок на додану вартість на загальну суму 815166,00 грн. в т.ч. за основним платежем 543444 грн, за штрафними санкціями 271722 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами і доповненнями), ЦК України, ГК України, КАС України.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит.

Позивач здійснював господарські операції з рядом контрагентів, тому суд дослідив господарські операції ТзОВ «Галицький будівельний гарант» з кожним з них.

Судом встановлено, що ТзОВ «Галицький будівельний гарант» укладено з ТзОВ «Мета-Днепр» () договір підряду №211113 від 21.11.13, згідно з яким ТзОВ «Галицький будівельний гарант» (Замовник) доручає, а ТзОВ «Мета-Днепр» (Виконавець) зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати будівельні роботи на об'єкті адресою м. Львів, вул. А. Монастирського. ТзОВ «Галицький будівельний гарант виконані роботи прийнято та оплачено, а Виконавцем виписано позивачу податкові накладні на загальну суму 372 418,68грн, в тому числі ПДВ 62069,74 грн. Вказану суму податку на додану вартість ТОВ «Галицький будівельний гарант» включено до податкового кредиту. В подальшому виконані роботи ТзОВ «Галицький будівельний гарант» передано Замовнику будівництва -ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

Податковий орган в акті перевірки посилаючись на акт № 465/04-62-22-3/38530549 від 31.03.2014, складений ДПІ у Бабушкінському районі Дніпропетровська «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мета-Днепр» () щодо непідтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку» вказує, що підприємство провело оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

ТзОВ «Галицький будівельний гарант» 01.04.14 укладено з ПП «ХІМІНВЕСТ» () договір підряду № 0104-1С згідно з яким ТзОВ «Галицький будівельний гарант» (Замовник) доручає, а ПП «ХІМІНВЕСТ» (Виконавець) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати будівельні роботи на об»єкті адресою м. Львів, вул. А.Монастирського. ТзОВ «Галицький будівельний гарант» виконані роботи прийнято та оплачено, що підтверджується відповідними актами та банківськими виписками, а Виконавцем виписано позивачу податкову накладну на загальну суму 290 775,19 грн., в тому числі ПДВ 48462,53 грн. Вказану суму податку на додану вартість ТОВ «Галицький будівельний гарант» включено до податкового кредиту. В подальшому виконані роботи ТОВ «Галицький будівельний гарант» передано Замовнику будівництва ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

Податковий орган в акті перевірки посилаючись на податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 525/2208 від 31.12.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ХІМІНВЕСТ» () за 2014 рік» вказує, що підприємство провело оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

15.01.2014 ТзОВ «Галицький будівельний гарант» укладено з ТзОВ «Брокбудкепітал» () договір підряду №1501-01 згідно з яким ТзОВ «Галицький будівельний гарант» (Замовник) доручає, а ТзОВ «Брокбудкепітал» (Виконавець) зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати будівельні роботи на об'єкті адресою м. Львів, вул. А. Монастирського. ТзОВ «Галицький будівельний гарант» виконані роботи прийнято та оплачено, що підтверджується відповідними актами та банківськими виписками, а Виконавцем виписано позивачу податкові накладні на загальну суму 979574,2 грн, в тому числі ПДВ 163262,4 грн. Вказану суму податку на додану вартість ТОВ «Галицький будівельний гарант» включено до податкового кредиту. В подальшому виконані роботи ТОВ «Галицький будівельний гарант» передано Замовнику будівництва ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

Податковий орган в акті перевірки посилаючись на отриману податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1440/26-59-22-03/37450960 від 16.06.2014 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал» ()» вказує, що підприємство провело оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

Судом встановлено, що ТзОВ «Галицький будівельний гарант» укладено з ТзОВ «ЛК-БУД» () договір підряду № 2/0414 від 01.04.14, договір підряду № 2605/1 від 26.05.2014р., договір підряду № 4/0314 від 28.032014р., відповідно до яких ТзОВ «Галицький будівельний гарант» (Замовник) доручає, а ТзОВ «Брокбудкепітал» (Виконавець) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати будівельні роботи на об'єктах адресою м. Львів, вул. А. Монастирського, вул. Стрийська 189, та в селі Рясне-Руська. ТзОВ «Галицький будівельний гарант» виконані роботи прийнято та оплачено, що підтверджується відповідними актами та банківськими виписками, а Виконавцем виписано позивачу податкові накладні на загальну суму 2889440,39 грн., в тому числі ПДВ 481573, 40 грн. Вказану суму податку на додану вартість ТОВ «ГБГ» включено до податкового кредиту. В подальшому виконані роботи ТОВ «Галицький будівельний гарант» передано відповідним Замовникам будівництва-ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», ТзОВ «Енергомонтажвентиляція» та ТзОВ «Горизонт-Захід», що підтверджується актами прийому-передачі робіт, довідками форми КБ-3.

Податковий орган в акті перевірки посилаючись на отриману податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 509/26-59-22-09/38872097 від 06.05.2015 «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-БУД» () за вересень 2014 року» вказує, що підприємство провело оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

05.03.14 ТзОВ «Галицький будівельний гарант» укладено з ПП «Серпень» () договір субпідряду № 01/01-14 згідно з яким ТзОВ «Галицький будівельний гарант» (Замовник) доручає, а ПП «Серпень» (Виконавець) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати будівельні роботи з влаштування покрівлі на об'єкті адресою м. Львів, вул. А. Джерельна, 69. ТзОВ «Галицький будівельний гарант виконані роботи прийнято та оплачено, а Виконавцем виписано позивачу податкові накладні на загальну суму 532955,0 грн., в тому числі ПДВ 88825,94 грн. Вказану суму податку на додану вартість ТОВ «Галицький будівельний гарант» включено до податкового кредиту. В подальшому виконані роботи ТОВ «Галицький будівельний гарант» передано Замовнику будівництва - ТзОВ «Хабконстракт», що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

Податковий орган в акті перевірки посилаючись на акт № 443/22-40/20795906 від 27.10.2014р. складений ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Серпень () з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТОВ «Металбуд центр» (), ТОВ БК «Білдінг строй (» вказує, що підприємство провело оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

01.05.14 ТзОВ «Галицький будівельний гарант» укладено з ПП «НП ХІМІЧ» () договір підряду № 0105-2С згідно з яким ТзОВ «Галицький будівельний гарант» (Замовник) доручає, а ПП «НП ХІМІЧ» (Виконавець) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором, виконати будівельні роботи на об»єкті адресою м. Львів, вул. А. Монастирського. ТзОВ «Галицький будівельний гарант» виконані роботи прийнято та оплачено, що підтверджується відповідними актами та банківськими виписками, а Виконавцем виписано позивачу податкову накладну на загальну суму 290003,45 грн., в тому числі ПДВ 48333,91 грн. Вказану суму податку на додану вартість ТОВ «ГБГ» включено до податкового кредиту. В подальшому виконані роботи ТОВ «Галицький будівельний гарант» передано ТзОВ «Будівельна компанія «Нове місто», що підтверджується актами прийому-передачі робіт та довідками форми КБ-3.

Податковий орган в акті перевірки посилаючись на податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, щодо неможливості проведення зустрічної звірки ПП «НП ХІМІЧ» () по взаємовідносинам з контрагентами вказує, що підприємство провело оформлення господарських операцій, які фактично не здійснювались.

При цьому, суд встановив, що окрім посилання на акт № 465/04-62-22-3/38530549 від 31.03.2014р. складеного ДПІ у Бабушкінському районі Дніпропетровська «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Мета-Днепр» (); інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 525/2208 від 31.12.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ХІМІНВЕСТ» () за 2014 рік»; податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 1440/26-59-22-03/37450960 від 16.06.2014р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокбудкепітал» ()»; податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві № 509/26-59-22-09/38872097 від 06.05.2015р. «Про неможливість проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛК-БУД» () за вересень 2014 року»; акт № 443/22-40/20795906 від 27.10.2014р. складеного ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Серпень () з питань взаємовідносин та взаєморозрахунків з ТОВ «Металбуд центр» (), ТОВ БК «Білдінг строй ()»; податкову інформацію ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, щодо неможливості проведення зустрічної звірки ПП «НП ХІМІЧ» () по взаємовідносинам з контрагентами контролюючий орган, ні в акті перевірки, ні в запереченнях на позов не представив жодного іншого доказу, зокрема, щодо порушення податкового законодавства безпосередньо позивачем - суб'єктом господарювання, діяльність якого було перевірено.

ПК України не пов'язує право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок, та не ставить право платника податку на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість в залежність від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету іншими учасниками (контрагентами) по всьому ланцюгу товарообігу.

Відтак, суд вважає висновки податкового органу, щодо непідтвердження здійснення господарських взаємовідносин позивача з контрагентами неправомірними, оскільки інформація, якою відповідач обгрунтовує свою позицію, фактично вибрана з різних актів в акт перевірки позивача без належного дослідження та надання оцінки первинним документам, як того вимагають норми діючого податкового законодавства України.

В той же час, податковий орган не оспорює сам факт проведення будівельних робіт, відтак, заперечуючи факт здійснення господарських операцій позивача з контрагентами ніяким чином не доводить виконання відповідних робіт іншими суб'єктами господарювання.

Згідно з вимогами Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України № 984 від 22.12.2010р., факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів. В акті перевірки не допускається відображення необгрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків, щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання.

Натомість, факт укладення договорів, та здійснення господарських операцій між позивачем та його відповідними контрагентами підтверджено належними первинними документами, що відповідають вимогам бухгалтерського обліку, на даних якого грунтуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України (норми кодексу у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому відповідно до пункту 201.4 статті 201 розділу V Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Положеннями п. 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами передбачено пункту 1.2 статті 1, пункту 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704, та зазначено, що первинні документі - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Таким чином, суд зазначає, що доводи, якими податковий орган мотивує висновки акту перевірки є неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв'язку з невиконанням своїх обов'язків його контрагентами (контрагентами контрагентів позивача), в тому числі не нарахування і несплата податкових зобов'язань останніми, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 р. (надалі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст.9 Конституції України. Зокрема, ст.1 Протоколу до конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права". Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" вiд 23.02.2006 року №3477-IV є джерелом права.

Практика Європейського Суду з прав людини також підтверджує такий підхід до вирішення податкових спорів. Зокрема, у рішенні від 22.01.2009 року по справі "БУЛВЕС"АД проти Болгарії"(заява № 3991/03) ЄСПЛ зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Така ситуація вже знайшла своє відображення і в практиці Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень.

Так, Верховний Суд України у своєму рішенні від 29.10.2010 року у справі № 21-14-а10 підтвердив, що несплата продавцем чи його контрагентом податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.

Згідно з рішенням Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21.47а10 якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальності за негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, діючим законодавством України не встановлено обов'язку для позивача здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов'язань сплати податку до бюджету контрагентами.

Згідно з статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності визначення позивачу суми податкового зобовязання з податку на додану вартість 543444 грн, а тому податкове повідомлення-рішення від 24.12.2015 № є протиправним та підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, судові витрати у формі судового збору належить стягнути на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі Головного управління ДФС у Львівській області від 24.12.2015 №.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Франківському районі Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Галицький будівельний гарант" судовий збір в розмірі 12 227 (дванадцять тисяч двісті двадцять сім) грн 49 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський