Справа № 349/421/16-а, 2а-349/13/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року Справа № 876/3943/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, в якому просив визнати незаконними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо припинення йому з 01 квітня 2015 року виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»; просив зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі призначити, нарахувати, виплатити, а також продовжувати нараховувати та виплачувати пенсію за віком на загальних підставах з 01 квітня 2015 року; у відповідності до статті 267 КАС України зобов»язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він з 05 травня 2010 року отримував пенсію відповідно до статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та Закону України «Про державну службу». 01 квітня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Рогатинському районі припинено виплату пенсії. На письмове звернення до відповідача про призначення пенсії за віком на загальних підставах надано відповідь №23/Л-15 від 26 лютого 2016 року про відмову у задоволені заяви. Вважає дії відповідача протиправними. Закон України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», які зупиняють виплату пенсій працюючим пенсіонерам на 2015-2016 роки грубо порушують конституційні права позивача на соціальний захист.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Загальний стаж роботи позивача становить 40 років 07 місяців 26 днів. Середньомісячний заробіток на час призначення пенсії становив 2 934,64 грн., загальний розмір пенсії становить 2 347,71 грн. З 01 квітня 2015 року позивачу припинено виплату пенсії.

Позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі Івано-Франківської області із заявою про відновлення виплати призначеної йому пенсії.

Листом управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі №23/Л-15 від 26 лютого 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати призначеної пенсії з 01 квітня 2015 року з тих підстав, що позивач працює на посаді державного службовця.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що припинення виплати пенсії позивачу відбулося не за розпорядженням відповідача, а на законодавчому рівні у зв»язку із запровадженням особливого порядку виплати пенсій працюючим пенсіонерам, через що управління пенсійного фонду України в Рогатинському районі відмовляючи позивачу у відновленні виплати пенсії з 01.04.2015 року діяло в межах своїх повноважень і у спосіб, який передбачено чинним пенсійним законодавством України.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсії із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку. Продовжуючи працювати на посаді державного службовця після призначення пенсії, продовжила сплату обов»язкових платежів, є особою, яка підлягає загальнообов»язковому державному пенсійному страхуванню в розумінні статті 11 Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Однак, пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції не враховано того, що оскільки до 1 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та інші), є скасованими.

За таких обставин, судами правильно вказано, що починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону (в редакції Закону від 02 березня 2015 року № 213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії.

Тобто, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Такої ж правової позиції притримується Верховний Суд України в рішенні у справі №21-948а16 від 24 травня 2016 року.

Разом з тим, при зверненні до суду позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 99 КАС України та не наведено поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги дату звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, відсутність поважних причин для поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що частину позовних вимог позивача за період з 01.04.2015 року по 12.10.2015 року включно слід залишити без розгляду.

За наведених обставин колегія суддів робить висновок про те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню за період з 13.10.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Крім цього, з матеріалів справи видно, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. за подання адміністративного позову та 606,32 грн. - за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду задоволено частково заявлені позовні вимоги, то таким чином, на користь позивача слід присудити 578,76 грн. ((551,20+606,32)ч2) сплаченого судового збору.

Крім цього, у своїй позовній заяві позивач просив зобов»язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Статтею 267 КАС України встановлено судовий контроль за виконанням судових рішень у адміністративних справах.

Відповідно до приписів ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов»язати суб»єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції зазначає те, що зобов»язання суб»єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов»язком суду.

У відповідності до частини 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов»язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 255 КАС України, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Керуючись статтями 94, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 травня 2016 року у справі №349/421/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі щодо припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Зобов»язати Галицьке об»єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», починаючи з 13.10.2015 року з врахуванням виплачених сум.

Адміністративний позов в частині призначення та виплати пенсії за період з 01.04.2015 року по 12.10.2015 року - залишити без розгляду.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1) суму сплаченого судового збору у розмірі 578 (п»ятсот сімдесят вісім) гривень 76 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Галицького об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.08.2016 року.