Справа № 820/4045/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 серпня 2016 р. № 820/4045/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Тимошенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового-повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" звернулось до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС № від 26.07.2016 року, прийняте відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для його скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Сивака А.Ю. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники відповідача за довіреністю Ковальчук Т.О. проти позову заперечував, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу було визначене відповідне податкове зобов'язання на підставі оскаржуваного рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Харківська ТЕЦ- 5», , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за січень 2015 року - грудень 2015 року, лютий 2016 року по взаємовідносинам з ТОВ «Енергоконсалт» ) та ТОВ «Укрпроектенергомонтаж», за результатами якої було складено акт перевірки №58/28-09-41-14/05471230 від 12.07.2016 р.

За наслідками вказаного акту перевірки відповідачем стосовно позивача було прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.07.2016 р. №, відповідно до якого за порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 КАСУ ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" було збільшено суму грошового зобов'язання за податком на додану вартість в розмірі 416 420,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 104 105,00 грн.

Із зазначеним рішенням суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факти вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

При судовому розгляді встановлено, що в акті перевірки податковий орган зазначає про наступні порушення ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» у взаємовідносинах з ТОВ «Енергоконсалт» за договором № 37 від 27.01.2015 р.

Так, відповідно до наведеного договору ТОВ «Енергоконсалт» прийняв на себе зобов'язання провести роботи з модернізації відкритої установки трансформаторів з установкою сучасних комплектів високочастотних команд автоматики (АНКА-АПВА), які знаходяться у власності ПАТ «Харківська ТЕЦ-5».

На виконання договору № 37 від 27.01.2015 р. з боку ТОВ «Енергоконсалт» було закуплені та встановлені на ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" передавач Тх (ВЧ) АКА «Кедр» у кількості 1 шт., приймач Кх (ВЧ) АКА «Кедр» у кількості 1 шт.

Так, СДПІ досліджуючи ланцюг постачання вказаного товару ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» -ТОВ «Енергоконсалт» - ПАТ «Укрпромобладнання» - МПП «Атос» не встановила фактів ввезення вказаної продукції на територію України, в той час коли відповідно до даних паспортів на вказане обладнання зазначено: передавач Тх (ВЧ) АКА «Кедр», приймач Кх (ВЧ) АКА «Кедр», виробник - ТОВ «Ураленергосервіс», м. Єкатеринобург, Росія, дата виробництва обладнання - 26.03.2015 р.

В акті перевірки СДПІ зазначає, що вказаний товар не був ввезений на територію ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», оскільки відповідно до даних книги обліку виданих тимчасових перепусток за 2015 р., тимчасова перепустка водію автомобіля НОМЕР_2, який відповідно до товарно-транспортної накладної №23/07 від 23.07.2015 р. доставив товар до території ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», не видавалась.

Крім того, в акті перевірки СДПІ зазначає, що на виконання договору №37 від 27.01.2015 р. ТОВ «Енергоконсалт» закупив і поставив на ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» кабельну продукцію (кабель коаксіальний РК75-7,2-м90П; кабелі марка КВВГЄнгд, перерізом 4х2,5мм2, 7х2,5мм2, 10х2,5мм2, 14x2,5мм2). Відповідна поставка відбувалась на підставі товарно - транспортної накладної № 7037 від 24.07.2015 р. автомобілем НОМЕР_2 з м. Києва. В той же час Управління превентивної діяльності ГУНП в Харківській області у відповіді від 21.06.2016 № 2863/119-20/03 повідомило, що рух автомобіля Газель, державний номер НОМЕР_3, в липні 2015 року в напрямку м. Київ - м. Харків відеокамерами, розташованими на стаціонарних постах ДПС не зафіксовано.

Отже, на цій підставі СДПІ доходить до висновку, що вказані операції не відбулись внаслідок чого податковий кредит, який сформований ПАТ «Харківська ТЕЦ - 5» по договору №37 від 27.01.2015 р. на підставі документів, які не мають юридичної сили в рамках чинного законодавства, є безпідставно сформованим.

Із зазначеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору суд враховує наступне.

Як свідчать докази у справі, роботи з модернізації відкритої установки трансформаторів з установкою сучасних комплектів високочастотних команд автоматики (АНКА-АПВА) передбачені інвестиційною програмою ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» на 2015 р.

Вказані роботи були виконані в повному обсязі, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 23.12.2015 р. на загальну суму 1 649 590,42 грн., в т.ч. ПДВ 274 931,74 грн.; № 2 від 23.12.2015 р. на загальну суму 433 609,58 грн., в т.ч. ПДВ 72 268,26 грн. Відповідно до наведених актів зафіксовано, що були проведені роботи з монтажу передавача Тх (ВЧ) АКА «Кедр» у кількості 1 шт., приймача Кх (ВЧ) АКА «Кедр» у кількості 1 шт., а також кабеля коаксіального РК75-7,2-м90П; кабелів марка КВВГЄнгд, перерізом 4х2,5мм2, 7х2,5мм2, 10x2,5мм2, 14x2,5мм2.

Виконання вказаних робіт відповідно до проектно-кошторисної документації було перевірено з боку проектної організації - ТОВ «Укрпроектенергомонтаж», що було відображено в журналі авторського нагляду за будівництвом №353/12, в якому в записі від 30.09.2015 р. була зафіксована вказівка щодо експлуатації передавача Тх (ВЧ) АКА «Кедр» та приймача Кх (ВЧ) АКА «Кедр».

Також за наслідками перевірки функціонування передавача Тх (ВЧ) АКА «Кедр» та приймача Кх (ВЧ) АКА «Кедр» в складі апаратури АКА-ПРМ, АКА-ПРД були складені протоколи від 30.12.2015 р. за участі керівника групи авторського нагляду та відповідального працівника ТОВ «Енергоконсалт».

Відповідно до листа ТОВ «Енергоконсалт» від 17.09.2015 р. для виконання робіт за договором № 37 від 27.01.2015 р. були видані тимчасові перепустки працівникам ТОВ «Енергоконсалт».

Переміщення передавача Тх (ВЧ) АКА «Кедр» у кількості 1 шт., приймача Кх (ВЧ) АКА «Кедр» у кількості 1 шт. від ТОВ «Енергоконсалт» до ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» підтверджено товарно-транспортною накладною №23/07 від 23.07.2015 р.

Переміщення кабельної продукції (кабель коаксіальний РК75-7,2-м90П; кабелі марка КВВГЄнгд, перерізом 4х2,5мм2, 7х2,5мм2, 10x2,5мм2, 14x2,5мм2) до ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» підтверджено товарно-транспортною накладною №7037 від 24.07.2015 р.

Отже, за таких обставин, немає жодного значення яким чином ввозились на територію України передавач та приймач Тх (ВЧ) АКА «Кедр», Кх (ВЧ) АКА «Кедр» або доставлялась до ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» кабельна продукція, якщо вказані товари були фактично використані підчас виконання робіт за договором №37 від 27.01.2015 р., що підтверджується вищенаведеними документами.

Окрім того, в акті перевірки СДПІ зазначає про наступні порушення ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» у взаємовідносинах з ТОВ «Енергоконсалт» за договором № 590 від 01.09.2015 р.

Відповідно до наведеного договору ТОВ «Енергоконсалт» прийняв на себе зобов'язання надати власними силами та засобами послуги щодо проектування та розроблення у сфері інформаційних технологій (доопрацювання програмного забезпечення комплексу АСКОЕ з виконанням усіх вимог головного оператора ДП «Енергоринок»).

В складі наведених послуг ТОВ «Енергоконсалт» були встановлені програмне забезпечення АСКОЕ та ІІ8В- ключ електронного захисту, що підтверджується актом №1 від 30.12.2015 р. приймання виконаних будівельних робіт.

Аналізуючи надані до перевірки акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 30.12.2015 р. по договору № 590 від 01.09.2015 та відомість ресурсів до зазначеного акту встановлено, що в ході надання послуг по доопрацюванню програмного забезпечення комплексу АСКОВ ТОВ «Енергоконсалт» використано 2 комплекти програмного забезпечення АСКОЕ, на яке нарахований податок на додану вартість: ціна 1 комплекту програмного забезпечення АСКОЕ - 173 050,0 грн., в вартість програмного забезпечення АСКОЕ (2 комплекти) 346 100,0 грн., о ПДВ - 69 220,0 грн.

Згідно до пункту 26 і підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України встановлено, що тимчасово, з 1 січня 2013 року до 1 січня 2023 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання програмної продукції.

Таким чином, на думку СДПІ, ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» безпідставно завищено податковий кредит при придбанні послуг по доопрацюванню програмного забезпечення комплексу АСКОЕ на суму ПДВ 69 220,00 грн., на що суд зазначає про таке.

Так, у п. 198.1 ст. 198. Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст. 198 визначено, - датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Також, відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При судовому розгляді встановлено, що укладені між позивачем та вищезазначеними контрагентами правочини є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, ні ким не оскаржені та у судовому порядку не визнані недійсними.

Виконання умов вищезазначених договорів підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами, бухгалтерської та податкової звітності, які виписані відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п. 2.4. ст. 2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дається поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення.

В даному випадку позивачем такі документи в повному обсязі були надані як до перевірки так і до суду. При цьому відповідна сторона жодних зауважень до них не мала. А від так, суд не має підстав піддавати сумніву реальність вчинення позивачем господарських операцій в періоді, що перевірявся.

Також, суд звертає увагу, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару та дотримання ними вимог податкового законодавства.

Навіть якщо контрагенти позивача не виконали своїх зобов'язань по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Чинне податкове законодавство не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Згідно до пункту 26 і підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу України встановлено, що тимчасово, з 1 січня 2013 року до 1 січня 2023 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання програмної продукції.

Для цілей цього пункту до програмної продукції відносяться:

результат комп'ютерного програмування у вигляді операційної системи, системної, прикладної, розважальної та/або навчальної комп'ютерної програми (їх компонентів), а також у вигляді інтернет-сайтів та/або онлайн-сервісів; криптографічні засоби захисту інформації.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо особливостей оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання програмної продукції, затвердженої наказом Міндоходів України від 07.10.2013 р. № 536 (запитання-відповідь №6) зазначено, що операції з постачання систем та/або устаткування/обладнання, невід'ємною складовою яких є програмна продукція, не віднесені до операцій з постачання товарів і послуг, до яких застосовуються податкові пільги з податку на додану вартість. Відповідно при здійсненні таких операцій платники податків зобов'язані здійснювати нарахування та сплату податку на додану вартість за такими операціями на загальних підставах, визначених для поставки товарів та послуг в Україні.

Лише у випадку, якщо програмна продукція була поставлена підприємством постачальником/виконавцем робіт з побудови системи як окремий елемент поставки та на таку продукцію передано право власності (згідно договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності), то така операція звільняється від оподаткування податком на додану вартість як операція з постачання програмної продукції згідно з пунктом 26 ' підрозділу 2 розділу XX ПКУ.

Як вбачається з наведеної узагальнюючої податкової консультації задля застосування пункту 26 і підрозділу 2 розділу XX ПКУ в цьому випадку повинні бути в наявності дві умови:

1) програмна продукція повинна бути поставлена в якості окремого елементу поставки;

2) на програмну продукцію повинно бути передано право власності згідно договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності.

В розглядуваному випадку ТОВ «Енергоконсалт» виконував роботи з доопрацювання програмного забезпечення комплексу АСКОЕ з виконанням усіх вимог головного оператора ДП «Енергоринок», як вбачається з предмету договору №590 від 01.09.2015 р.

В складі вищенаведених робіт, як вбачається з акту №1 від 30.12.2015 р., було встановлено програмне забезпечення АСКОЕ серверне та ключ електронного захисту, яке було придбане ТОВ «Енергоконсалт» в ТОВ «НВП «Інтеп» за договором №16/11.

В договорі №590 від 01.09.2015 р. програмне забезпечення АСКОЕ серверне та ключ електронного захисту не тільки не обумовлювалось в якості окремого елемента поставки, а взагалі предмет договору стосувався надання послуг.

Так само, не укладались окремі договори на передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на програмне забезпечення АСКОЕ серверне та ключ електронного захисту.

Таким чином, висновок податкового органу щодо застосування до спірних правовідносин, які виникли за договором № 590 від 01.09.2015 року положень п. 26-1 п/р 2 р. 20 ПКУ, в частині звільнення від оподаткування операцій з постачання програмного забезпечення АСКОЕ серверного та ключу електронного захисту, є безпідставними.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7807,88 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити

Скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіанального головного управління ДФС № від 26.07.2016 року, прийнятого щодо Публічного акціонерного товариства " Харківська ТЕЦ-5"

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь Публічного акціонерного товариства " Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 7807,88 (сім тисяч вісімсот сім) грн. 88 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 30.08.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.