Справа № 2-а-1737/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1737/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Мізера А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Відділу Державної Автомобільної

Інспекції м.Луцька ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

Встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Інспектора Відділу Державної Автомобільної Інспекції м.Луцька ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АС №101037 винесену інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 450 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складено не правомірно. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення мають враховуватися обставини, що пом'якшують відповідальність ст. 33 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, а саме під час попереднього розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АС №101037 від 18 березня 2010 року, винесеної інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2, ОСОБА_1 о 13 год. 10 хв. Керував автомобілем марки «Фольксваген» д.т.з. АІ 2102 в м.Луцьку по вул.Рівненській без страхового поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та під час руху не користувався ременем безпеки. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч,1 ст.126 КУпАП та керуючись положенням етапі 14-1, частин пятої, шостої статті 258 та етапі 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 450,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення він не визнав та пояснив, що відповідно до положень п.2.1. «Правил дорожнього руху України» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 18 березня 2010 року під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 інспектором не було враховано той факт, що він не є власником транспортного засобу, яким керував, а діяв відповідно до довіреності.

Крім того інспектором не було враховано той факт, що у відповідності до п.2.1. ПДР України був при собі чинний на момент перевірки поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №ВС/7914647.

Також у відповідності до положень п.2.3. ПДР України він під час руху користувався ременем безпеки, а твердження інспектора є безпідставним та надуманим.

Вважає, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення, а постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена неправомірно.

Суд вважає, що дії позивача були невірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме ним не було допущено порушень вимог ч.1 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні не знайшло своє підтвердження викладене в постанові в справі про адміністративне правопорушення допущене позивачем порушення правил дорожнього руху, зокрема відсутні будь-які докази, які б підтверджували дані обставини.

Відповідно до п.1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровіло громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.1. «г» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний договір обовязкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу у разі укладання такого договору.

Як було встановлено в судовому засіданні, позивач, не являвся власником транспортного засобу, а керував згідно нотаріально посвідченої довіреності. Крім того, позивачем було надано інспектору ДАІ поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №ВС/7914647 на автомобіль НОМЕР_1.

Що стосується твердження інспектора в частині керування позивачем транспортним засобом без застосування ременя безпеки, то як пояснив в судовому засіданні позивач під час руху транспортного засобу він був пристебнутим ременем безпеки. Будь-яких доказів

Вчинення позивачем порушень ПДР України в цій частині інспектором надано не було.

Тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.126 КУпАП.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2 всупереч положенням ст.ст.245, 251 КУпАП не було зясовано повно і обєктивно обставин справи, а відтак чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2 було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: не відібрано пояснень у свідків, які були іншими учасниками дорожнього руху, інспектором не було відібрано письмових пояснень і зауважень щодо змісту постанови, не розяснено процесуальні права.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність порушника.

Однак, як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2 при накладенні на позивача адміністративного стягнення не була з'ясована жодна з вищезазначених обставин і як наслідок постанова винесена не обєктивно та упереджено.

Судом постановлено, що постанова є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне , 5 правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06 березня 2008 року №2, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обфунтованими, доведеними і такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,100,102, 104,105,106 КАС України, ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії АС №101037 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2 від 18 березня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 відповідно до постанови серії АС №101037 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором ДПС ВДПС ВДАІ м.Луцька ОСОБА_2 від 18 березня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450,00 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: