Справа № 806/1140/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"25" серпня 2016 р. Справа № 806/1140/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представника відповідача Снісара Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною відмову і бездіяльність, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 липня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо несвоєчасного надання відповіді ОСОБА_4

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо надання ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області, викладеної у листі № С-1328/0-322/6-16 від 28.01.2016 року.

Зобов"язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 від 15.11.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Вирішено питання про відшкодування позивачу судових витрат у розмірі 1653,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову в задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не узгоджуються з вимогами ч.7 ст. 118 ЗК України та не відповідають обставинам справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 15.11.2015 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з відповідною заявою (а.с. 29) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,00 га, яка розташована на території Вільнопільської сільської ради Ружинського району, до якої додав копії паспорту та ідентифікаційного коду, викопіювання з планово-картографічних матеріалів, на яких відображено місце розташування земельної ділянки (а.с.31).

Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області листом № С-1328/0-322/6-16 від 28.01.2016 року (а.с. 11) на вказану заяву надало відповідь, якою фактично відмовило в наданні дозволу, посилаючись на те, що в листі № 99-621-99.4-98/2-16 від 18.01.2016 року відділом Держгеокадастру у Ружинському районі Житомирської області зазначено, що вказана позивачем земельна ділянка розташована на схилах крутизною 5-10 градусів, з середньо та сильно змитими чорноземами і опідзоленими ґрунтами на лісових породах, крім того має місце сильний змив та утворення вимоїн. Також, відповідач обгрунтовував відмову тим, що ч. 3 ст. 47 Закону України "Про охорону земель" заборонено розорювання схилів крутизною понад 7 градусів (крім ділянок для залуження, залісення та здійснення ґрунтозахисних заходів), оскільки такі дії в подальшому можуть призвести до ерозії та зсувів, що унеможливлює використання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Суд першої інстанції, перевіряючи дії відповідача та підстави для відмови у наданні ОСОБА_4 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на відповідність вимогам частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновків, що відповідач діяв протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Так, згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області не було зазначено жодної з підстав, передбачених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, для відмови в наданні позивачу за його заявою від 15.11.2016 року дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га.

В свою чергу, на обгрунтування відмови, відповідач посилався на те, що відповідно до п. 6.2 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 14 від 03.02.2015 року, має право одержувати від органів місцевого самоврядування інформацію і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Саме на виконання вказаних вимог, ним отримано лист Вільнопільської сільської ради Ружинського району № 22 від 27.01.2016 року (а.с. 27) та копію Рішення Вільнопільської сільської ради ІV сесії VІІ скликання від 27.01.2016 року (а.с. 28), яким надання земельних ділянок гр. ОСОБА_4 не погоджено.

Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив зазначені посилання, оскільки чинним законодавством України не передбачено, що рішення органу місцевого самоврядування мають обов'язковий характер для Головного управління Держгеокадастру щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і не є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особисте селянське господарство", особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України "Про охорону земель" забороняється розорювання схилів крутизною понад 7 градусів (крім ділянок для залуження, залісення та здійснення ґрунтозахисних заходів). На схилах крутизною від 3 до 7 градусів обмежується розміщення просапних культур, чорного пару тощо.

Отже, є слушним посилання суду першої інстанції на те, що вказана норма встановлює певні обмеження в користуванні землею, а не свідчить про невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам закону.

Окрім того, дійшовши до висновку, що вказана позивачем земельна ділянка розташована на схилах крутизною 5-10 градусів, з середньо та сильно змитими чорноземами і опідзоленими ґрунтами на лісових породах, крім того має місце сильний змив та утворення вимоїн, відповідач не посилався на жоден висновок уповноваженого органу, який встановив такі обставини.

Натомість, відповідно до ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України, відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтуваннях використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об"єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлена листом № С-1328/0-322/6-16 від 28.01.2016 року, в надані позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою не грунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки лише у проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок зазначаються відомості щодо обмеження у використанні земель.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем порушено місячний термін, встановлений ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, розгляду поданого позивачем клопотання (заяви), оскільки воно надійшло до відповідача 16.12.2015 року, а відповідь надано лише 28.01.2016 року.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, а тому підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "19" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "26" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,