Справа № 2-а-774/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2010 року Суддя Путивльського районного суду Гриценко П.П. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі (далі - ПФУ) про зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що вона є дитиною війки і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога 2006-2009 років їй не надавалася, а з січня 2008 р. їй виплачувалася лише в розмірі 10 % від мінімальної пенсії за віком незважаючи на те. що рішенням Конституційного суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007р. у справі № 1-29/2007 визнано неконституційними положення т. 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р.. якими зупинялась дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Частково за рішенням Путивльського районного суду було виплачено за 2007-2008 роки у розмірі 30%.

У звязку з цим просила зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити недоплачену їй як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2010 р в сумі 2090 грн. 40 коп.. та виплачувати в подальшому 30% від мінімальної пенсії за віком на період дії Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Позивачка свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутність (а с. 10).

Відповідач надіслав суду письмові заперечення (а. с. 13), в яких просив розглянути справу без їх участі та в позові відмовити виходячи з наступного:

- згідно зі ст. 7 Закону' України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу7 п. 9 Положення Про Пенсійний фонд України. Управління діяло у відповідності до положень ст. ст. 77, 110 Закону' України "Про державний бюджет України на 2006 рік ", ст. ст. 71, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік ", а рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 року від 09.07.2007 року зворотної дії у часі не має. У 2008 році позивачу виплачувалась надбавка до пенсії в розмірі, передбаченому7 п. 41 розділу7 II Закону7 України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України". Також має місце законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не може бути застосований в силу1 ч. З цієї статті. Наполягали на застосуванні наслідків пропущений строю звернення до адміністративного суду7, встановлених ч. 1 ст. 100 КАС України, які позивач пропустив без поважних причин

Су д, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідкуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. 1938 рою,7 народження - позивачка у справі, відноситься до категорії діти війни і перебуває на обліку7 в управління Пенсійного фонду України у Путивльському7 районі (а с. 6, 14).

Відповідно до ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 6 Закону7 України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищу ється на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ст.46 Конституції України).

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету .

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року7 були внесені зміни до статті 6 Закону7 України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачається з довідки Управління (а. с. 14), позивачка як дитина війни таке підвищення до пенсії отримала у 2010 році: за січень-лютий - по 49,80 грн., у 2009 році: в січні-грудні по 49 грн.80 коп., у 2008 році в розмірі: за серпень - вересень по 48,20 грн., за жовтень-грудень по 49, 80 грн.. Надбавка дітям війни відповідно до статті 6 Закону7 України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30 %, згідно рішення суду7 виплачена по 31.07.2008 року.

Відповідно до рішення Путивльського районного суду від 28 січня 2009 року7, яке набрало законної спій, за позовом ОСОБА_1, бездіяльність ПФУ в частині не проведення нарахування і виплати їй підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнана протиправною і УПФ у Путивльському районі зобов'язано здійснити позивачці перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону7 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.07.2008 року7, (а.с. 8).

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року7 від 22 травня 2008 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту7 41 розділу7 II Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Відповідно до 4.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються дітей війни відповідно до сг.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», не є переконливим.

Положення статті 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з( мінімальною пенсію за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною^ першою статті мінімального розміру пенсії за віком, який застосовується виключно дія визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою дія відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії встановленої сг.46 Конституції Україні та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Не може бути підставою дія відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобов'язань, покладених на УПФ законодавством.

За таких обставин, ПФУ з 01.08.2008 року повинно було виплачувати позивачці підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Немає жодних законодавчих обмежень щодо виплати такого підвищення у 2009-2010 роках.

Доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладене обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни є безпідставними, оскільки відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущення строку7 звернення до суду з позовом, враховуючи положення ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, яка визначає, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу7, що призначає та. виплачує пенсію, виплачуються за мину лий час без обмеження будь-яким строком.

Задовольняючи позов частково, суш виходить з того, що вимоги про встановлення обовязку Управління нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не в праві перебирати на себе функцію державного органу , якому7 такі повноваження надані законом.

Суд також зазначає, що вимоги позивачки про зобовязання проводити безстроково перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії встановленої законом не підлягають задоволенню, поскільки її права після постановлені рішення суду ще не порушені, а у відповідності до вимог п. п. 1, 2 ст. 2 КАС України, суд не має права зобовязати відповідача вчиняти якісь дії на майбутнє.

Однак, виходячи зі змісту позову, з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління в частині не виконання приписів ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що призвело до порушення прав позивачки на своєчасне отримання підвищення до пенсії і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу таке підвищення з 01.08.2008 року по 23.03.2010 року, тобто по день винесення рішення у справі, з урахуванням раніше отриманих сум.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з державного бюджету України на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22, 46, 75, 92, 152 Конституції України, ст. 73 Закону України "Про Конституційний Суд України", ч. 1 ст. 28 Закону7 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 3. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. ст. 8-11. 71, 94, 122, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону7 України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.08.2008 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і провести відповідні виплати за період з 01 серпня 2008 року по 23 березня 2010 року.

У задоволенні інших вимог відмовити

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-дєнний строк з дня отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2