Справа № 825/1385/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1385/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Лобана Д.В.,
за участю секретаря Новик Н.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Сиротинець М.В.,
представника відповідача Ананка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення заборгованості вартості речового майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (з урахуванням уточнення) на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно у сумі 74771,91 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проходив військову службу на посаді оперативного чергового відділення бойового управління військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 квітня 2016 року наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 112 (по особовому складу) позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «Б» (за станом здоров`я) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини 8 цієї ж статті, з правом носіння військової форми одягу. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 26.07.2016 № 151 було доповнено попередній наказ командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 17.05.2016 № 98 про види матеріального забезпечення, пунктом згідно із яким, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 ст. 4 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та копії довідки про вартість речового майна виплатити майору ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно у розмірі 74771 грн 91 коп. Листом від 25.07.2016 № 69/1463 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 у виплаті вартості речового майна було відмовлено, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Протокольною ухвалою суду від 09.08.2016 замінено неналежного відповідача військову частину НОМЕР_2 на належного військову частину НОМЕР_1 .
Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи вказані в позовній заяві та просили задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засідання заперечував проти задоволення позову, мотивуючи тим, що відповідно до акту про передачу військової частини НОМЕР_1 Командування сухопутних військ Збройних сил України зі складу Сухопутних військ Збройних сил України до складу Головного командного центру Збройних сил України від 13.11.2013 № 4253 забезпечення матеріальними засобами військової частини НОМЕР_3 здійснюється через військову частину НОМЕР_2 , так п. 4.7.2 вказаного акту укомплектованість матеріально технічними засобами речової служби військової частини НОМЕР_3 (158 комплектів) отримується згідно мобілізаційного наряду Центрального управління речового забезпечення ЗС України Тилу ЗС України № 341/5/76М з військової частини НОМЕР_2 , отже забезпечення речовим майном особового складу військової частини НОМЕР_1 , в який позивач проходив військову службу, на момент його звільнення, покладено на військову частину НОМЕР_2 , за таких підстав у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді оперативного чергового відділення бойового управління військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.04.2016 наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 112 (по особовому складу) позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «Б» (за станом здоров`я) ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини 8 цієї ж статті, з правом носіння військової форми одягу.
Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 26.07.2016 № 151 (а.с 7) було доповнено попередній наказ командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 17.05.2016 № 98 про види матеріального забезпечення (а.с. 8), пунктом згідно із яким, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 ст. 4 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та копії довідки про вартість речового майна виплатити майору ОСОБА_1 грошову компенсацію за речове майно у розмірі 74771 грн 91 коп.
Позивачу на його звернення про надання довідки розрахунку вартості речового майна військовою частиною НОМЕР_2 надіслано довідку розрахунок № 7 від 27.05.2016 (а.с. 9, 10). Згідно вказаної довідки вартість речового майна, що належить до видачі позивачу становить 74771,91 грн.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 № 1444, Порядком виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженою постановою КМ України від 16.03.2016 № 178.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно пунктів 27-28 Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації.
Військовослужбовцям, які звільняються у запас або відставку без права носіння військової форми одягу, виплачується грошова компенсація за неотримане речове майно або за їх згодою видається речове майно на суму грошової компенсації пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підписання наказу про звільнення або закінчення контракту.
Згідно пункту 2 зазначеного вище Положення, метою речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців в обмундируванні, взутті, натільній білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазнево - пральному обслуговуванні особового складу.
Відповідно до п. 242 Указу Президента України від 03.12.2012 №672/2012 Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.
Судом встановлено, що позивач проходив службу та був звільнений з військової частини НОМЕР_1 та речове майно, відповідно до розмірів згідно переліку зазначеному у довідці від 27.05.2016 № 7, йому не видавалось.
Порядком виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженою постановою КМ України від 16.03.2016 № 178 визначений механізм виплати компенсації особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу (військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки) при звільнення з військової служби та у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.
Відповідно до п. 4 вказаного Порядку така грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал, якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсацій.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що невиплата грошової компенсацій за вартість речового майна ОСОБА_1 не є наслідком його бездіяльності, а обумовлена тим, що забезпечення речовим майном особового складу військової частини НОМЕР_1 , в який позивач проходив військову службу, на момент його звільнення, покладено на військову частину НОМЕР_2 , оскільки, це суперечить вищевказаним вимогам Постанови КМ України № 178.
До того ж, актом про передачу військової частини НОМЕР_1 Командування сухопутних військ Збройних сил України зі складу Сухопутних військ Збройних сил України до складу Головного командного центру Збройних сил України від 13.11.2013 № 4253, на який посилається відповідач, не врегульоване взагалі питання грошової компенсації за неотримане речове майно.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В той же час, згідно з частиною 2 статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись статями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 74771,91 грн.
Відповідно до ст. ст. 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан