Справа № 2-а-2482/11
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2482/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Куценка М. О.,

при секретарі: Степаненко Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в м. Енергодар про визнання дій протиправними та вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії УПФУ, по відмові в перерахунку додаткової пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобовязання перерахунку додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 49, 51 вищезазначеного закону у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року, з урахуванням різниці, яка була виплачена за цей період, допустити негайне виконання постанови суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона віднесена до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок катастрофи на ЧАЕС, тому має право на отримання додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», вважає дії відповідача по нарахуванню виплаті додаткової пенсії протиправними, оскільки відповідач здійснює виплату додаткової пенсії не в повній мірі. Просить розглянути позов без її присутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заперечення на адміністративний позов в яких просив в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, справу розглядати без участі представника відповідача.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є громадянином евакуйованим у 1986 році з зони відчуження ЧАЕС - категорія 2 (а.с.4) і відповідно до ст.11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ч.1 ст. 51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»№ 1058-IV від 09.07.2003 р. мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Позивач отримує додаткову пенсію однак, її розмір, який обчислюється працівниками УПФУ в м. Енергодар Запорізької області не відповідає вимогам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки при розрахунку додаткової пенсії позивачеві, відповідач застосовує положення Постанови КМУ №530, від 28.05.2008р., якою встановлюється її розмір..

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивача, відповідач повинен керуватися Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який з огляду на пріоритетність нормативно-правових актів над підзаконними нормативно-правовими актами є пріоритетним для застосування. Постанова КМУ, яка визначає порядок виплати пенсії, призводить до звужування змісту, обсягу існуючих прав і свобод, що є порушенням ст.22 Конституції України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам ст..19,22 Конституції України, ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також в позовних вимогах позивач вказує, що звернення до суду з вищевказаних підстав у відповідності до ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не обмежується строком давності. Але суд вважає посилання позивача на вказаний Закон помилковим, оскільки дія даної норми не розповсюджується на правовідносини з приводу яких позивач звернулася із адміністративним позовом.

Позивач просить зобовязати відповідача зробити перерахунок додаткової пенсії з 22.05.2008 року.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк. Позивач звернувся до суду з позовом 19.05.2011р. Ухвалою суду від 20.05.2011р. провадження по справі відкрито в частині вимог, строк звернення до суду яких не пропущено, тобто в даному випадку з 19.11.2010р. Ухвала суду позивачем не оскаржувалася. З цих підстав вимоги позивача щодо дати з якої йому потрібно зробити призначення та виплату додаткової пенсії (22.05.2008р.), суд до уваги не приймає.

Також, слід зазначити, що визначений позивачу статус, не обмежується строками, а згідно положень ч.3 ст.. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач зобовязаний здійснювати перерахунок пенсії кожен раз з дня встановлення нового прожиткового мінімуму, що не протирічить положенням ч.2 ст. 19 Конституції України.

Враховуючи те, що після 22 травня 2008 року і в подальшому, після відновлення положень статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у попередній редакції та з урахуванням того, що до цього часу ніяких змін до вказаного Закону не вносилось, дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком тривають і в подальшому, суд вважає, що відповідач зобовязаний проводити нарахування та виплату додаткової пенсії у вищевказаних розмірах з 14.11.2010 року без обмежень будь яким строком до змін в законодавстві або зміни статусу позивача.

Крім того, в позовних вимогах позивач просить допустити негайне виконання постанови суду.

В даному випадку вирішується питання про зобовязання перерахунку та виплати додаткової пенсії відповідно до положень ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (яка вже призначена раніше та виплачується позивачу, але з порушенням норм вказаного закону). Тому судом не може бути допущено негайне виконання зазначеної постанови, оскільки питання про присудження виплати пенсії не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22 Конституції України, ст.ст.49, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,ст.ст. 2,8,11, 69-71,94,99,100,128,158-164,186 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар по відмові в перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1, у відповідності до ст.49, ст..51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст.. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 19.11.2010 року за мінусом отриманих нею сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М. О. Куценко