Справа № 2-а-2080/11
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2080/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Куценка М. О.,

при секретарі: Степаненко Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень, та зобовязання перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області про відмову в проведенні перерахунку та сплаті несплаченої частини щорічної допомоги на оздоровлення неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому суму недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за 2001 2010 роки в сумі 20359,90грн

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, перебуває на обліку у відповідача і отримує щорічну допомогу на оздоровлення не в повному обсязі в порушення вимог ст.. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В перерахунку в повному обсязі щорічної допомоги у відповідності до ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому було відмовлено.

Вважає дії відповідача неправомірними, просить суд позовні вимоги задовольнити.

У судове засідання позивач не зявився , просить справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату і час судового засідання. Просить суд розглянути справу без участі представника відповідача. До суду від відповідача надійшло письмове заперечення в якому відповідачем зазначено, що УПСЗН Енергодарської міської ради не має власних коштів, а є лише розпорядником бюджетних коштів ІІІ ступеня. На рахунок управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради не були здійснені відповідні перерахунки бюджетних коштів. Ст.62 Закону передбачено, що порядок застосування Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» провадиться у порядку, визначеному Постановою КМУ, яка є обовязковою для виконання. Також просить застосувати суд наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії, перебуває на обліку в УПСЗН Енергодарської міської ради .

Відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) передбачена щорічна допомога на оздоровлення - учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї категорії у розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Виплати на оздоровлення позивачу, як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС виплачувалося Управлінням праці та соціального захисту населення щорічно, у 2001 році та з 2004р. по 2005р. в сумі 26грн. 70коп., а з 2006 р по 2010 рік по 100 грн., що підтверджено довідкою УПСЗН Енергодарської міської ради, тобто нараховувалася в розмірах, встановлених постановами КМУ від 26.07.1996 року № 836 та від 12.07.2005 року № 562 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України ""Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" не уповноважено Кабінет Міністрів зменшувати конкретні суми компенсацій і допомоги, змінювати розмір допомоги на оздоровлення, встановлений законом.

Частиною 1 ст. 67 зазначеного Закону було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат пенсій і компенсацій ( передбачених цим Законом) підвищується Кабінетом Міністрів відповідно до зміни вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Отже, за конституційними нормами та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач повинен був здійснювати розрахунок розміру допомоги виходячи з розмірів, встановлених Законом № 796-ХІІ.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає дії відповідача неправомірними.

Разом з цим, суд не може зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача конкретно визначену суму недоотриманої ним допомоги на оздоровлення, оскільки у такий спосіб суд вийде за межі компетенції, встановленої КАС України. Адміністративний суд не наділений правом на розрахунок розміру виплати допомоги замість субєкта владних повноважень, ці дії відносяться до компетенції відповідача. Таким чином в цій частині вимог необхідно зобов`язати відповідача зробити перерахунок та здійснити відповідні виплати у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також в позовних вимогах позивач вказує, що звернення до суду з вищевказаних підстав у відповідності до ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не обмежується строком давності. Але суд вважає посилання позивача на вказаний Закон помилковим, оскільки дія даної норми не розповсюджується на правовідносини з приводу яких позивач звернувся із адміністративним позовом.

Позивач наполягає на виплаті сум на оздоровлення за 2001 2010 роки, звернувся ж до суду 19.04.2011 року.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк. Ухвалою суду від 21.04.2011 року провадження по справі було відкрито в частині вимог, строк звернення до суду яких не пропущений, тобто в даному випадку за 2010р., так як позивач отримав щорічну допомогу за 2010р. у лютому місяці 2011 року.

Керуючись ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, ст. ст. ст. 2,8-11, 70, 71, 100,159 - 163, 186, 254 КАС України , суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області щодо не перерахунку та невиплати у 2010 році ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2010 рік як особі, яка постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням вже виплачених сум.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя М. О. Куценко