Справа № 331/5435/16-а
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/156/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3-ої роти 1-го батальйону УП в м. Запоріжжі рядового Гураль Анни Сергіївни, Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України м. Запоріжжя про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського 3-ої роти 1-го батальйону УП в м. Запоріжжі рядового Гураль А.С., Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України м. Запоріжжя про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.07.2016 року ОСОБА_1 рухаючись в м. Запоріжжі по вулиці Українська, 52, приблизно о/об 07 год. 10 хв. був зупинений поліцейським 3-ї роти 1-го батальйону УП в м. Запоріжжі рядовим Гураль А.С., після чого стосовно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДР № 146993. Відповідно до вищезазначеної постанови до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «водій керуючи транспортним засобом при перестроюванні неодноразово не вмикав повороти, чим порушив пункт 9.2.6. правил дорожнього руху». На думку позивача, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню, тому що всіх наданих позивачеві законом прав ОСОБА_1 був позбавлений, оскільки поліцейський фактично адміністративну справу не розглядав, а просто сів у службовий автомобіль та виніс оскаржувану постанову, що є порушенням процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення. 19 липня 2016 року позивачем було оскаржено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДР №146993 у справі про адміністративне правопорушення в адміністративному порядку до УПП у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. За результатами розгляду скарги позивачу було відмовлено у скасуванні постанови серія ДР №146993. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДР №146993 від 18 липня 2016 року та визнати протиправним та скасувати рішення УПП у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №Г-551/41/32/02-2016 від 26.07.2016.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач Гураль А.С. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, надав суду заяву з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з його задіянням до несення служби по охороні громадського порядку у м. Запоріжжі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції НП України в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, надав суду заяву з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку з його знаходженням на іншому судовому засіданні.

Згідно ст. 171-2 ч. 1 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Частиною ч. 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що відповідачами при наявності достатнього часу для подання письмових заперечень проти позову та доказів своєї позиції надано лише заяви про відкладення розгляду справи без належного підтвердження причин неявки, приймаючи до уваги заяву позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.07.2016 р. поліцейським 3-ї роти 1-го батальйону УП в м. Запоріжжі рядовим Гураль А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за те, що він 18.07.2016 р. о 07 год. 10 хв. в м. Запоріжжі по вулиці Українська, 52, керуючи транспортним засобом при перестроюванні неодноразово не вмикав повороти, чим порушив п. 9.2 б) ПДР.

Відповідно до ст.288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку і відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, викладеного в оскарженій постанові, відповідачем під час розгляду справи судом не надано, тому суд приймає до уваги пояснення позивача про обставини накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, в даній ситуації доказів, окрім постанови по справі про адміністративне правопорушення, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП в справі не добуто.

Відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно і об'єктивно не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності та не надав належної оцінки безпосередньо поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин, твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху України заслуговують на увагу.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, дослідженням матеріалів справи, доказами, наданими позивачем, поясненнями позивача, викладеними в позові, відсутністю доказів з боку відповідача, які б спростовували обставини, зазначені ОСОБА_1, в зв'язку з чим постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність оскарженої постанови.

Таким чином, доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та вимог закону підводить суд до висновку про те, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Проте, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення УПП к м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції НП України, оскільки позивачем не доведено, що дії при винесенні такого рішення були неправомірними, адже вони діяли у межах своїх повноважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 256, 280 283, КпАП України, ст. ст. 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 3-ої роти 1-го батальйону УП в м. Запоріжжі рядового Гураль Анни Сергіївни, Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України м. Запоріжжя про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.07.2016 р. серія ДР № 146993, складену поліцейським 3-ої роти 1-го батальйону УП в м. Запоріжжі рядовим Гураль Анною Сергіївною відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : В.М. Світлицька