Справа № 348/1158/15-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року Справа № 876/12021/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Центральної районної лікарні Надвірнянського району на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центральної районної лікарні Надвірнянського району, комунальної «Аптеки №100», треті особи - Надвірнянська районна рада, Надвірнянська районна державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Центральної районної лікарні Надвірнянського району, комунальної «Аптеки №100», треті особи - Надвірнянська районна рада, Надвірнянська районна державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він є інвалідом 1 групи з діагнозом бронхіальна астма ІІІ середньої тяжкості з неконтрольованим перебігом та має право на безоплатне та пільгове отримання ліків при амбулаторному лікуванні. Протягом всього часу свого захворювання він не в повному обсязі отримував на пільгових умовах та безоплатно лікарські препарати, які необхідні для підтримання власного життя. Він неодноразово звертався до Надвірнянської ЦРЛ, щоб йому виписали рецепти із зазначенням ліків, які він може придбати безпосередньо в закладі охорони здоров'я чи в аптеці. Після отримання відповідного рецепта він звертався до комунального підприємства «Аптека №100», однак йому відмовляли у більшості випадків у видачі ліків. Після цього він неодноразово звертався до департаменту охорони здоров'я Івано-Франківської ОДА, з відповіді якого вбачалося, що станом на 01.01.2014 року його було забезпечено ліками як на пільгових умовах на суму 687,67 грн., так і безоплатно на суму 1346,65 грн. і що зараз наявна складна ситуація з медикаментозним забезпеченням та обмеженість коштів у державному бюджеті. Але, починаючи з 2014 року йому відмовляють виписувати рецепти із зазначенням ліків, необхідних для лікування і які він може придбати безоплатно чи на пільгових умовах в КП «Аптека №100». Вважає таку діяльність протиправною.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року задоволено позовні вимоги. Суд виходив з того, що позивач відноситься до осіб, які відповідно Додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України №1303 від 17.08.1998 року має право на безоплатний та пільговий відпуск лікарських засобів за рецептами лікарів, тому місцевий бюджет повинен формуватися з розрахунком необхідної суми асигнувань на охорону здоров'я. Позивач як інвалід І групи має отримувати ліки на пільгових умовах.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Покликання маються на те, що на думку позивача і суду бездіяльність лікарні полягає у не виписуванні позивачу рецептів та не забезпеченні його безкоштовними та зі знижкою медикаментами, а також у не забезпеченні лікарськими засобами. Разом з тим, у 2014 році позивач отримував ліки безкоштовно. Що стосується 2015 року, останній не забезпечений, проте бездіяльність лікарні відсутня, так як обов'язок забезпечити безкоштовними ліками покладено на державу та її уповноважені органи. ЦРЛ здійснює свою господарську діяльність на підставі кошторису бюджетної установи, який затверджений Надвірнянською районною радою та погоджено Надвірнянською РДА. Коштів на забезпечення пільгової категорії населення, до якої відноситься позивач, кошторисом ЦРЛ на 2015 рік не передбачено, а використання бюджетних коштів не за цільовим призначенням не дозволяється. На неодноразові звернення ЦРЛ, додаткових коштів не поступило на подібні цілі.

Крім того, апелянтом скеровано до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку зі смертю позивача.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне частково задоволити таку з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є інвалідом 1 групи загального захворювання, з діагнозом бронхіальна астма ІІІ середньої тяжкості з неконтрольованим перебігом і потребує постійного лікування. До необхідних йому ліків належать і сімбікорт, вентолін, кардарон, беродуал, варфарин, коріол, аритміт та ін., які виписуються згідно рецептів для пільгового та безоплатного відпуску ліків.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті, прийшов до висновку, що такий є справою адміністративної юрисдикції та повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Однак, колегія суддів з цим не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно пункту 7 частини 1 статті 3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Таким чином, з урахуванням норм КАС України, відповідачем у справах адміністративної юрисдикції є суб'єкт владних повноважень.

ОСОБА_1 звернувся до Центральної районної лікарні Надвірнянського району та комунальної «Аптеки №100», однак такі не є суб'єктами владних повноважень. Таким чином, спір у справі, що розглядається, не є адміністративним, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, суд роз'яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у справі, що розглядається, суд помилково прийняв до свого провадження і розглянув справу, яка не відноситься до юрисдикції адміністративних судів, ухвалене в цій справі судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження в ній.

Заявлене стороною відповідача клопотання про закриття справи з підстав смерті позивача не може бути задоволеним так як подібне рішення буде прийняте судом, не встановленого законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

На підставі наведеного, враховуючи характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що є наслідком скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Центральної районної лікарні Надвірнянського району задоволити частково.

Скасувати постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 листопада 2015 року та закрити провадження по справі № 348/1158/15-а за позовом ОСОБА_1 до Центральної районної лікарні Надвірнянського району, комунальної «Аптеки №100», треті особи - Надвірнянська районна рада, Надвірнянська районна державна адміністрація про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 26.08.2016 року.