Справа № 707/1267/16-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 707/1267/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Соколишина Л.Б. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю. Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Черкаському районі Черкаської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання до вчинення певних дій.

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України - суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач має стаж роботи в районах крайньої півночі менше 15 років, у зв'язку з цим правові підстави, визначені чинним законодавством для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку згідно п. 3 ст. 1 Тимчасової угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року відсутні.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, з 08 лютого 2011 року Управлінням Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області ОСОБА_2 призначена пенсія по третій групі інвалідності внаслідок загального захворювання, у зв'язку з роботою у районах Крайньої Півночі де він пропрацював на посаді машиніста бульдозера, водієм на копальні «Ленінградський» Полярнінского гірничо-збагачувального комбінату» об'єднання «Севервостокзолото» МЦМ СССР, що знаходилось на території Магаданської області, Чукотського автономного округу, Щмідтовського району, селище Ленінградське в районі Крайньої Півночі з 10 червня 1977 по 30 жовтня 1978 та з 17 січня 1981 по 14 жовтня 1991 рік.

04 травня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пільгової пенсії за віком, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до записів у трудовій книжці, акту виданим Пенсійним фондом РФ, відділенням ПФ по Чукотському автономному округу, Управлінням ПФ РФ по г. Анадирь Чукотського автономного округу, відділ ПФР в с. Мис Щмідта від 29 грудня 2010 року, архівної довідки № Б.-2104/05-04 від 23 грудня 2010 року, що видана архівним відділом адміністрації Іультінского муніципального району, Чукотського автономного округу, Російської Федерації стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі становить 12 років 1 місяць 20 днів.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області від 28 травня 2016 року за № 4228/03 ОСОБА_2 було відмовлено в призначенні пенсії, як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, на підставі ч. 1 ст. 1 Тимчасової Угоди від 15 січня 1993 року, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу 15 років.

Вважаючи зазначену відмову в призначенні пенсії за віком протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила, ніж ті, які містяться в цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно із ч. 6 ст. 6 Угоди про гарантії прав держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, укладеної між Україною та Росією, для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та вислугу років, громадянам держав - учасниць угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також за час на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди.

Відповідно до ст. 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення, укладеної 15 січня 1993 року, громадяни держав, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Громадянам держав, що домовляються, які працювали як в районах Крайньої Півночі, так і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, один рік роботи в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, зараховується за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

У випадках, коли законодавством однієї з держав, що домовляються, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї держави.

Згідно із ст. 3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення, при призначенні пенсії у відповідності зі ст. 1 цієї Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01 січня 1991 року.

У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації.

Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами України та Російської Федерації.

Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Пунктом 6 ч. 1 ст. 28 Федерального Закону Російської Федерації «Про трудові пенсії в Російській Федерації», визначено, що трудова пенсія по старості призначається раніше досягнення віку, встановленого ст. 7 цього Закону, наступним громадянам: чоловікам після досягнення віку 55 років і жінкам після досягнення віку 50 років, якщо вони пропрацювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в прирівняних до них місцевостях і мають страховий стаж відповідно не менше 25 і 20 років. Громадянам, які працювали як у районах Крайньої Півночі, так і в прирівняних до них місцевостях, трудова пенсія встановлюється за 15 календарних років роботи на Крайній Півночі. При цьому кожен календарний рік роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, вважається за дев'ять місяців роботи в районах Крайньої Півночі.

Громадянам, які пропрацювали в районах Крайньої Півночі не менше 7 років 6 місяців, трудова пенсія призначається зі зменшенням віку, встановленого ст. 7 цього Закону, на чотири місяці за кожен повний календарний рік роботи в цих районах. При роботі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також в цих місцевостях і районах Крайньої Півночі застосовується положення абзацу другого цього підпункту.

Разом з тим, відповідно пункту 3 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, якою передбачено, що у випадках, коли законодавством однієї із сторін передбачені більш пільгові умови вказаної категорії громадян, при призначенні пенсії за віком на території даної держави застосовується чинне законодавство цієї сторони.

У зв'язку з цим, до спірних правовідносин неможливо застосовувати пенсійне законодавство Російської Федерації, яке передбачає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку при наявності періоду праці в районах Крайньої Півночі не менше 7 років 6 місяців.

Крім того, чинне законодавство України, а також Тимчасова Угода між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року не передбачає можливість застосування ст. 28 Закону Російської Федерації «Про трудові пенсії в Російській Федерації» на території України.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України в постанові по справі № 2117/1622/12 (К/800/40352/13) від 18 червня 2015 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не має право на призначення та виплату пенсії зі зниженням пенсійного віку як особа, що безперервно пропрацювала в районах Крайньої Півночі, оскільки його стаж роботи в районах Крайньої Півночі становить 12 років 1 місяць 20 днів, тобто менше 15 років.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновків про порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Хрімлі О.Г.

Коротких А. Ю.