Справа № 804/4953/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2016 р. Справа № 804/4953/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Захарчук - Борисенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рута" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року відкрито провадження у справі №804/4953/16 та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову відмовлено.
Представник позивача у судове засідання з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив позовні вимоги задовольнити.
Представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи, або розгляду справи без їх участі до суду не зверталися, письмові заперечення на позовну заяву також не надходили.
Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно з частиною 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні.
Дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
За результатами перевірки відповідачем 1 встановлено торгівлю алкогольними напоями у невизначеними для цього місцях торгівлі, чим порушено абз. 11 ч.1 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995р. №481 (далі - Закон №481).
Крім того, 29.07.2016 позивач отримав від відповідача 2 Розпорядження №205-р від 26.07.2016 "Про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ТОВ "Рута", яке прийнято відповідачем 2 на підставі Акту перевірки.
Відповідно до статті 19-1 Податкового кодексу України, однією із функцій органів доходів і зборів є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Водночас, механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР регламентований спеціальним Порядком, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02 червня 2003 року.
За таких умов, вищезазначені положення Податкового кодексу України слід розглядати у системному зв'язку з приписами інших законодавчих актів, які унормовують порядок здійснення податковими органами заходів щодо адміністрування порушень, виявлених у сфері законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Вказані правовідносини також регулюються нормами Закону України "Про держане регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Частиною першою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Cтаття 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях передбачає анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Пунктом 11. ст.15-3 Закону №481 зазначено, що порушенням вимог статті 15-3 цього Закону є продаж алкогольних напоїв у не визначених для цього місцях.
Поняття місця торгівлі визначено ст. 1 Закону № 481 - "місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів ".
З аналізу ст.1 Закону №481 слідує, що законодавством встановлено наступний вичерпний перелік вимог до місця торгівлі алкогольними напоями, а саме:
- в одному приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування;
- розмір торговельної площі повинен бути не менше 20 кв. метрів;
- наявність реєстратора розрахункових операцій, або книги обліку розрахункових операцій.
Суд зазначає, що така вимога до місця торгівлі алкогольними напоями як використання об'єкту оренди не за цільовим призначенням в зазначеному переліку відсутня. Отже, місце торгівлі алкогольними напоями, в якому позивач здійснює свою господарську діяльність, повністю відповідає Закону №481 як спеціальному закону, що регулює правовідносини в сфері роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Вказаний висновок підтверджується рішенням відповідача 2 №57 від 04.04.2016р. про видачу позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Так, статтею 3 Закону №481 передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Судом встановлено, що рішенням №57 від 04.04.2016р. відповідач видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.
Статтею 15-3 Закону №481 встановлено вичерпний перелік підстав для скасування ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме:
- заяви суб'єкта господарювання;
- рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання;
- несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії;
- рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб'єктом господарювання марок акцизного податку (стосовно імпортерів);
- рішення суду про встановлення факту торгівлі суб'єктом господарювання алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;
- рішення суду про встановлення факту переміщення суб'єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;
- порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях.
Таким чином, суд зазначає, що у вказаному переліку відсутня підстава для анулювання ліцензії - нецільове використання об'єкту оренди.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач 2 не мав достатніх правових підстав для анулювання ліцензії позивача на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з підстав нецільового використання позивачем об'єкту оренди.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 69 КАСУ визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Водночас, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 КАСУ).
Згідно приписів ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 122-128, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рута" до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 22.08.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар