Справа № 339/207/16-а
Суддя: Сметанюк В. Б. В. Б.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 339/207/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Сметанюка В.Б.,

за участю: секретаря: Стельмах М.Ю., Ганчар Л.В., позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Павлів В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болехові матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Долинського об'єднаного управління пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом вказала, що з 1970року працює Болехівській центральній міській лікарні. У період з 03.05.1986р. по 12.05.1986р. була відряджена на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Зараз є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та визнана інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Після того як дізналася про зняття грифу «таємно» з постанов уряду, які діяли на час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та регулювали оплату праці, ОСОБА_1 звернулася до Болехівської міської лікарні для проведення розрахунку заробітної плати з урахуванням всіх нормативно-правових документів. Роботодавцем було відмовлено у видачі довідки, і тому ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом. Під час слухання справи Болехівська міська лікарня визнала позовні вимоги ОСОБА_1 та видала 10.03.2016 року довідку №63 врахуванням постанови РМ СРСР № 524-156, тобто із збільшенням годинної тарифної ставки на 100%. В наслідок чого Болехівським міським судом 20 квітня відмовлено в позові ОСОБА_1 до Болехівської центральної міської лікарні про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку.

ОСОБА_1 звернулася 05 травня 2016 року до Долинського об'єднаного управління пенсійного фонду в Івано-Франківської області із заявою про здійснення перерахунку призначеної пенсії, подавши вищевказану довідку, однак відповідач 14 червня 2016 року відмовив їй у перерахунку пенсії.

Позивач просить суд визнати протиправними дії посадових осіб Долинського об'єднаного управління пенсійного фонду в Івано-Франківської області, щодо відмови в прийнятті довідки про перерахунок пенсії та зобов'язати провести перерахунок їй пенсії за фактично відпрацьований час за дні роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі довідки Болехівської центральної міської лікарні №63 від 10 березня 2016 року, відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Просить звернути постанову суду до негайного виконання та встановити судовий контроль.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_4 позов підтримали з підстав зазначених в позовній заяві, посилаючись на численну судову практику судів касаційної інстанції.

Представник відповідача в запереченні та у поясненнях просила відмовити у позові в цілому. Зазначивши, що згідно акту звірки № 17 від 19.05.2016 суми нарахувань, які зазначені в довідці №63 від 10.03.2016 носять умовний характер та не відображені в бухгалтерських документах.

Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, які в даному випадку відсутні. Такого висновку дотримується у постанові колегія суддів Верховного суду України від 15.12.2015року, що є обов'язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Свідок ОСОБА_5, яка працює головним бухгалтером Болехівської центральної міської лікарні, суду пояснила, що Болехівською міською лікарнею раніше видавалися позивачці довідки для розрахунку пенсії, але в них не було враховано положення нормативно-правових актів СРСР та УРСР, які були засекречені. Лікарні стало відомо тільки недавно про існування нормативних актів з яких знято гриф «таємно», і тому, за заявою ОСОБА_1 Болехівською ЦМЛ, на основі первинних документів, видано довідку №63 від 10.03.2016року, з урахуванням даних розсекречених актів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, прийшов до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

В судовому засіданні встановлено, ОСОБА_1 з 1970 року по даний час перебуває в трудових відносинах з Болехівською центральною міською лікарнею, працюючи на посаді лікаря-лаборанта.

У зв'язку з аварією на ЧАЕС на підставі наказу №С-24 К від 03.05.86року у період з 03.05.1986 р. по 12.05.1986 р. ОСОБА_1 була відряджена на ліквідацію наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В теперішній час вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та визнана інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Під час розгляду справи в суді за позовом ОСОБА_1 до Болехівської центральної міської лікарні, третя особа управління ПФУ про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку, відповідач Болехівська ЦМЛ видала позивачу довідку №63 від 10 березня 2016 року щодо оплат за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС(а.с.50), яку вона 05 травня 2016 року долучила до своєї заяви для проведення Управлінням ПФУ перерахунку його пенсії (а.с.40).

Дана довідка видана на підставі наказу 47а-к головного лікаря Болехівської ЦМЛ від 10 березня 2016 року. З даного наказу вбачається, що під час судового процесу сторони дійшли згоди, враховуючи відсутні у лікарні нормативно-правові акти, які регламентують оплату праці у зоні відчуження, які були під грифом «таємно»: постанови №524-156 від 1986 року, №665-195 від 1986 року, №153/10-43 від 1986 року, №207-7 від 1986 року, розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986року №964, провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в зоні відчуження з 03.05.1986 р. по 12.05.1986 р. на підставі вище перелічених нормативно-правових актів, які регламентують оплату праці за роботу в зоні відчуження без індексації та виплати різниці; провести оплату праці із збільшенням годинної тарифної ставки на 100% згідно Постанови Ради Міністрів і ВЦРПС від 10.06.1986 р. № 207-7; на підставі проведеного перерахунку видати довідку в управління ПФ України для перерахунку пенсії ОСОБА_1(а.с.15).

В довідці №63 від 10 березня 2016 року зазначено, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження з 03 травня 1986 року по 12 травня 1986 року по місцю роботи Болехівській ЦМЛ на посаді лікаря-лаборанта тарифна ставка (оклад) 155,00 крб. по відомості №91 від 04.06.1986 року виплачена зарплата в сумі 144,57 крб. з урахуванням коефіцієнту відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7. Фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія - 648,52крб. (а.с.50).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до наступного.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII (далі - Закон № 796).

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно п.1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 7 Порядку, пенсії призваних на військові збори військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно із п. 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (в попередній редакції цього Порядку - п.17), довідки про заробітну плату видаються на підставі первинних документів: особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою, організацією де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Первинними є ті документи, що складені в період роботи в зоні відчуження.

Первинними обліковими документами для розрахунку заробітної плати працівника є наказ про прийняття на роботу, табель обліку використання робочого часу, протоколи балансової комісії про нарахування премії за виконання планових завдань у відповідності до колективного договору та положення про оплату праці. Первинні облікові документи один до одного, тобто без будь-яких змін використовуються для формування «особового рахунка працівника», який помісячно розраховується і роздруковується в двох екземплярах, один з яких вручається працівнику і є підставою для видачі чистої (без відрахувань) оплати праці готівкою. Згідно ст.315 Наказу Головного архівного управління при КМУ від 20.07.1998р. №41 «Перелік типових документів, що створюються у діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів» термін зберігання первинних облікових документів (табелів обліку використання робочого часу, протоколів балансової комісії) становить чотири роки.

Таким чином, підставою для перерахунку пенсії є довідка, видана підприємством, установою, організацією, де працювала особа, яка була призвана на військові збори, а підставою для проведення розрахунку заробітної плати за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місяця її виконання.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. №665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про правонаступництво України» вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв'язку з чим вони є діючими на теперішній час.

Таким чином, здійснений перерахунок Болехівською ЦМЛ у довідці №63 від 10.03.2016 року відповідає вищезазначеним нормативно-правовим актам.

Щодо посилань представника відповідача на висновок Верховного суду України викладений в постанові від 15.12.2015року, в якому касаційний суд послався на відсутність первинних документів, то дана правова позиція не може бути застосовано до даного спору, оскільки в даній справі при видачі довідки №63 роботодавець Болехівська ЦМЛ спиралася на первинні документи, а саме: посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС, звіт-табель обліку робочого часу за період 03.05.1986 по 12.05.1986року, особовий рахунок позивачки по заробітній платі за 1986 рік, виписка із наказу № С24-К від 03.05.1986року про направлення в зону відчуження.

Також суд враховує при цьому, що відповідач не надав суду письмові докази, які б свідчили про незаконність цієї довідки. А навпаки, як вбачається із постанови Болехівського міського суду від 10.04.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Болехівської ЦМЛ, третя особа управління ПФУ про визнання дій незаконними та зобов'язання видати довідку, суд прийшов до висновку, що дії Болехівської ЦМЛ при видачі оспорюваної довідки №63 від 10.03.2016року відповідали вимогам закону. Дана постанова набрала законної сили.

Всі доводи відповідача носять характер припущень і не підтверджені доказами, хоча за вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України саме відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність свого рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу на підставі наданих ним документів про заробітну плату, одержану в зоні відчуження.

Враховуючи приведені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а відмова Управління ПФУ в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

З метою захисту прав та інтересів позивача від порушень з боку відповідача управління ПФУ щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням вказаної вище суми одноразової винагороди, суд вважає необхідним зобов'язати управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дня її звернення за перерахунком із 05 травня 2016 року та виплатити їй недоотриману суму пенсії.

В задоволенні позовних вимог щодо звернення постанови до негайного виконання слід відмовити, оскільки дані вимоги суперечать ст. 256 КАС України.

Інші докази сторін не спростовують висновки суду, зазначені в цьому судовому рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 19, 22 Конституції України, ст.ст. 10, 15, 54, 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. ст. 2-11, 71, 160-163, 267 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задоволити частково.

Визнати дії посадових осіб Долинського об'єднаного управління пенсійного фонду в Івано-Франківської області, щодо відмови в прийнятті довідки про перерахунок пенсії протиправними.

Зобов'язати Долинське об'єднане управління пенсійного фонду в Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період виконання робіт по участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі довідки Болехівської центральної міської лікарні №63 від 10 березня 2016 року, відповідно до ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії - 05 травня 2016 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Зобов'язати Долинське об'єднане управління пенсійного фонду в Івано-Франківській області подати звіт про виконання судового рішення на протязі 1 місяця з дня набрання законної сили постановою суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення через Болехівський міський суд до Львівського Апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.Б. Сметанюк