Справа № 22а-3220/11
Суддя: Бондаревська С. М.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-3220/11 Головуючий у 1-й інстанції Логвинова О.В Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Бондаревської С.М., суддів: Омельченко Л.М., Триголова В.М.

розглянула у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок та стягнення коштів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 у березні 2010 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про перерахунок та стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 8526,50 грн. за період з 2005 року по 2009 рік та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни в сумі 3106 грн. за 2009 рік.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року позовні шмат ОСОБА_3 задовольно частково.

Визнано неправомірними дії та відмови ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, передбачених ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок в наслідок Чорнобильської катастрофи» та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірах, передбачених ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зобов»язано ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області зробити перерахунки та виплатити ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 8526,50 коп. за період із 2005 року по 2009 рік та щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни в сумі 3106 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

З рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради. В апеляційній скарзі просить

скасувати оскаржуване судове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, бюджетного законодавства, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У відповідності з п. 4 ч.І ст. 202 ЦПК України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_3 являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, є інвалідом III групи, захворювання якого пов»язане з ліквідацією наслідків на ЧАЕС, що підтверджено посвідченням серії А №104519С, виданим 26.02.2007 року, довідкою МСЕК серії МСЕ №0107731 від 01.07.2005 року. Також позивач, згідно посвідчення серії Б №502744, виданого 26 серпня 2005 року, має статус ветерана війни і має право на пільги, встановлені ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Задовольняючи позовні вимоги щодо зобовязання здійснити позивачу перерахунок допомоги на оздоровлення за 2005-2009 роки, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що позивач має право відповідно до ч. 4 ст. 48. ЗУ «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на перерахунок допомоги виходячи із розрахунку 4 мінімальних заробітних плат, на момент виплати.

В порушення наведеної норми Закону відповідачем виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення відповідно до постанов Кабінету Міністрів України у твердій грошовій сумі а саме: в 2005 році - по 21,50 грн., в 2006-2009 роках. - в розмірі по 90 грн.

Задовольняючи позовні вимоги щодо зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної допомоги на оздоровлення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору та правомірно застосовував статтю 48 Закону України Про статус та соціальній захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Разом з тим, повністю задовольнивши позовні вимоги в частині зобовязання нарахування та виплат спірних сум за 2005-2009 роки, суд не звернув увагу на те, що за 2006 р. на час виплати спірної суми позивачу діяли обмеження ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлені Законом України Про Державний бюджет України на 2006 р., тому при виплаті суми на оздоровлення за 2006 р. відповідач правомірно застосував норми Закону України Про Державний бюджет України на 2006 р. щодо обмеження реалізації ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які не були визнані неконституційними і підлягали застосуванню розміри виплат, визначені постановкою КМУ № 562.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 щодо недоотриманих сум на оздоровлення підлягають задоволенню за 2005 рік та за період з 2007 по 2009 роки.

Виходячи із зазначених обставин та відповідно до п. 4 ч.І ст. 202 ЦПК України, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік.

Також з урахуванням того, що суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування соціальних виплат, покладену законодавцем на органами праці та соціального захисту населення, суд безпідставно провів обрахунок сум щорічної допомоги на оздоровлення, які належать до виплати позивачу.

Згідно до ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, в редакції, що діє з 22.05.2008 року, щорічно до 5 травня інвалідам війни III групи виплачується разова грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту щорічна виплата разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється органами праці та соціального захисту населення через відділення зв»язку або через установи банку.

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку щодо здійснення позивачу виплати разової грошової допомоги до 5 травня, відповідно до норм ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. При цьому, зазначені висновки суду ґрунтувались на рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, яким були визнані неконституційними положення п. 20 розділу П Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік в ч. 5 ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту якими встановлено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2009 рік» дію ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту не зупинено.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи у 2009 році позивачу виплачено разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 380 грн. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року № 211 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачуються в 2009 році відповідно до Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та «Про жертви нацистських переслідувань», тобто після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р., яким визнано неконституційним положення п. 20 розділу 2 Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, вірним є висновок суду про те, що відповідач у 2009 році мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду в частині вирішення позовних вимог щодо зобов»язання відповідачів до проведення перерахунку та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги, судове рішення в цій частині є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу ХП Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст. ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2010 року в частині зобов»язання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради та Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 8526,50 коп. за період із 2005 року по 2009 рік - скасувати. Ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобов»язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради та Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за 2005 рік та за період з 2007 по 2009 роки відповідно до ч.4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок в наслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру заробітної плати, встановленої на момент виплати, з урахуванням виплачених сум.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2006 рік.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Бондаревська С.М. Судді: Омельченко Л.М. Триголов В.М. З оригіналом згідно: