Справа № 805/1735/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2016 р. Справа №805/1735/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10:58

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.,

за участю:

представника відповідача Ламєкіна С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного Управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 01.03.2016 року, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04.02.2016 року при проведені перевірки, податковим органом були встановлені порушення п.2.6 п.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року в частині не здійснення обліку коштів у повній сумі їх фактичного надходження у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО, а саме в розділі 2 «Обліку руху готівки та сум розрахунків» книги обліку розрахункових операцій відсутні записи за 7 днів та п.44.1, п.44.3, п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу України в частині незберігання використаних книг обліку розрахункових операцій протягом трьох років після їх закінчення та складено акт перевірки на підставі якого сформовані спірні податкові повідомлення-рішення. Зазначає, що підтвердженням оприбуткування суми готівкових коштів є роздруковані у день надходження Z-звіти, відповідність суми готівкових коштів за результатами Z-звіту сумі готівкових коштів, визначеній в касових документах; факт здачі суми готівкових коштів банківську установу; наявність і фіскальній пам'яті РРО сум готівкової виручки,які автоматично передаються по WI-FI до органів ДФС. Крім того зазначають, що КОРО станом на 19.05.2016 року знаходилася в приміщені тимчасового офісу за місцем здійснення своєї господарської діяльності, в м. Києві, та на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2016 року № 757/23176/16-к про проведення общуку була вилучена. Важають,висновки податкового органу викладені в акті необґрунтованими, у відповідності до чого податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 25.07.2016 року замінено відповідача з Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області на належного відповідача - Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав заперечення на позовну заяву, відповідно до якої зазначив, що під час проведення фактичної перевірки позивача були встановлені порушення, які полягають у відсутності записів розрахунків за 7 днів, за що передбачена фінансова санкція у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми, яка складає 84 293,85 грн, також, порушення вимог податкового законодавства, які полягають у незберіганні використаних книг обліку розрахункових операцій протягом трьох років після їх закінчення, у зв'язку з чим нараховано штраф у сумі 510,00 грн. За результатами перевірки було складено акт та сформовані спірні податкові повідомлення-рішення. Вважає що податкові повідомлення-рішення сформовані правомірнимо на підставі обгрунтованих на нормах діючого законодавства висновках. У зв'язку з чим просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовом засіданні заперечував проти позову, в обгрунтуання навів доводи аналогічні зазначеним у письмовому заперечені.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Барс 2000", є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за кодом 21506169 з 29 липня 1993 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.(а.с.16-22)

26 січня 2016 року була проведена фактична перевірка господарської одиниці АГЗП позивача, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, буд.2, вході якої, податковим органом були встановлені порушення п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 року за № 637 у частині неоприбуткування у касах готівки та порушення вимог п.44.1, п.44.3, п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, в частині незберігання використаних книг обліку розрахункових операцій протягом трьох років після їх закінчення.

03 лютого 2016 року Головним управління Державної фіскальної служби у м.Києві було складено акт фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" за №0119/26/15/13/21506169.(а.с.8-13)

На підставі акту перевірки сформовані податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки на суму 84 293,85 грн(а.с.14) та податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року про застосування суми штрафних санкцій у сумі 510,00 грн. (а.с.15)

Зі змісту акту перевірки та письмових заперечень відповідача вбачається, що позивачем на вищезазначеній господарській одиниці неоприбуткувано в книзі обліку розрахункових операцій готівкови кошти в день їх одержання, що надійшли у перод з 25.01.2016 року по 31.01.2016 року на підставі Z-звітів РРО у сумі 16 858,77 грн, також підприємство письмово не повідомило податковий орган про втрату книг обліку розрахункових операцій.

З матеріалів справи та письмових пояснень позивача вбачаєтся, що на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 17.05.2016 року по справі № 757/23176/16-к про проведення обшуку книга обліку розрахункових операцій була вилучена, що підтверджується протоколом обшуку від 19.05.2016 року (а.с.30-44).

Згідно листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 24.06.2016 року за №2453д/24/2/2-2016 вбачається, що документи та майно вилучені у позивача на підставі ухвали Печерського районного суду м.Києва від 17.05.2016 року не є тимчасово вилученим майном, у зв'язку з чим не було повернуто позивачу (а.с.76)

Разом з тим, судом встановлено, що між сторонами не має спору стосовно суми коштів, що на думку податкового органу були неоприбутковані позивачем.

Спірним питанням даної справи є наявність або відсутність порушення оприбуткування готівки позивачем та порушення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій протягом трьох років після їх закінчення.

Згідно п.п.20.1.4, 20.1.10, 20.1.11 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України) у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Суд зазначає, що поняття "оприбуткування" наведено в п. 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 (далі - Положення).

Так, відповідно до п. 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Таким чином, як вбачається, облік в КОРО здійснюється на основі даних РРО, а саме на підставі Z-звіту.

Згідно з п. 4.1 Положення для забезпечення здійснення розрахунків готівкою підприємства повинні мати касу (приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків), а усі надходження і видачу готівки в національній валюті відображати у касовій книзі (п. 4.2 Положення).

З огляду на викладене, оприбуткування готівки в касі підприємства, яке проводить готівкові розрахунки із застосуванням реєстратора розрахункових операцій (використанням розрахункових книжок), є здійснення обліку такої готівки у книзі обліку розрахункових операцій (на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій або даних розрахункової книжки) та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм законодавства, необхідно зауважити на той факт, що проведення розрахункових операцій через РРО, щоденне друкування фіскальних звітних чеків та їх зберігання у КОРО є свідченням того, що готівкові кошти оприбутковані, оскільки їх рух відображено в фіскальній пам'яті реєстратора розрахункових операцій, роздруковано та вклеєно відповідний Z-звіт.

Натомість, щоденний запис про рух готівки та суми розрахунків у КОРО - це лише звіт про фактичне надходження готівкових коштів до каси. Відсутність такого запису у КОРО при наявності у ній відповідних розрахункових документів та відображення надходжень цієї готівки у касовій книзі підприємства, не свідчить про факт ненадходження грошових коштів до каси, її неоприбуткування, а означає лише порушення порядку ведення КОРО.

Чинне законодавство України не передбачає, що відсутність запису про рух готівки та суми розрахунків у Книзі обліку розрахункових операцій при наявності прибуткового касового ордеру, фіскальних звітних чеків є однозначним підтвердженням факту неоприбуткування коштів.

Аналогічної правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 05.02.2015 року по справі № К/800/20487/13.

Разом з тим, судом досліджений лист ПАТ "ПУМБ" від 11.07.2016року за №КНО-66/55, в якому банк зазначає, що відповідно до умов договору від 10.08.2015року за №1418/66 про інкасацію коштів суб'єктів господарювання було проведено інкасацію коштів за об'єктом позивача, адреса якого м. Київ, вул. Стеценка, 28. Тобто, торгівельна виручка поступила на розрахунковий рахунок позивача у філії ПАТ "ПУМБ".(а.с.87-88)

Відповідно до абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до юридичних осіб всіх форм власності, фізичних осіб - громадян України, іноземних громадян, та осіб без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійних представництв нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність застосовуються штрафні санкції у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З аналізу даної норми вбачається, що фінансові санкції, передбачені нею, можуть застосовуватись лише у разі встановлення факту неоприбуткування (неповного та/або несвоєчасного) оприбуткування готівки у касах підприємств, а не за порушення порядку оприбуткування.

Аналогічної правової позиції додержується й Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 07.06.2016 року по справі К/800/24372/15.

Також, суд звертає увагу на те, що перевіряючі під час перевірки не мали змоги дослідити правильність ведення КОРО (підклеювання чеків РРО, заповнення всіх відповідних розділів книги), оскільки, до перевірки вона позивачем надана не була, про що міститься запис у п.2.1.3 акту та в додатковій інформації про факти, встановлені в ході перевірки.

Факт оприбуткування готівки підтверджується й звітністю, поданою до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якій визначена сума розрахунків у січні 2016 року, яка відповідає сумі коштів, визначених у фіскальних чеках.(а.с.24-29)

Крім того, розбіжностей між даними КОРО та сумами, внесеними в касу підприємства, перевіркою не встановлено.

Таким чином, судом встановлено, що оприбуткування готівки в касі за спірний період підприємством було здійснено на суму 16 858,77 грн., а тому у відповідача були відсутні правові підстави застосовувати до позивача фінансові санкції, передбачені абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", відповідно спірне податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у сумі 84 293 грн 85 коп. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Аналогічної правової позиції додержується Верховний суд України у своїй постанові від 04.11.2015 року за №21-3680а15 (825/554/15-а), а саме, у випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та здійснення обліку зазначених готівкових коштів в КОРО, що і було зроблено позивачем та підтверджується матеріалами справи.

Щодо порушення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій протягом трьох років після їх закінчення, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.6 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення.

На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій Затверджений Наказом Міністерства доходів і зборів України №417 від 28.08.2013 року, (далі Порядок №417) який втратив чинніть 26.07.2016 року на підставі Наказу Міністерства фінансів № 547 від 14.06.2016 року «Про затвердження порядків щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій», який поширювався на суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі та використовують розрахункові книжки та книги обліку розрахункових операцій.

Згідно п.2 гл 4 Порядку №417, суб'єкт господарювання повинен забезпечити зберігання в господарській одиниці останньої належним чином закінченої книги ОРО. Зазначене не поширюється на транспортні засоби, об'єкти виїзної торгівлі та пересувної торговельної мережі.

З пояснень оператора-касира, що працював на час проведення перевірки у відповідача на господарській обиниці -газовій заправці ТОВ «Барс 2000» вбачається, що КОРО до касового апарату за місцем перевірки була відсутні.(а.с.12)

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів,регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено наконтролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Приписами п. 44.5. ст. 44 ПК України визначено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов'язаний у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган замісцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

На підставі п. 121.1 ст. 121 ПК України, за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, накладається штраф в розмірі 510 гривень.

З огляду на те, що позивачем не надано для перевірки належним чином закінченої книги ОРО, також не надані пояснення щодо відсутності закінченої книги ОРО за місцем господарській одиниці, де проводилася фактична перевірка, у відповідності до чого, відповідачем було правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у відповідності до вимог п.121.1 ст. 121 ПК України у розмірі 510,00 грн. Отже, податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2016 року про застосування суми штрафних санкцій у сумі 510,00 грн є правовірним.

Зі змісту ч.1 ст.11 КАС України вбачається, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 71 цього Кодексу встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень- задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області № від 01.03.2016 року про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки у сумі 84 293 (вісімдесят чотири тисячі двісті дев'яносто три)грн 85 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.59) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" м. Маріуполь (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, буд.56, ) судовий збір в сумі 1 369 (тисяча триста шістдесят дев'ять ) грн 73 коп.

Повний текст постанови складений та підписаний 26 серпня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання особами, які беруть участь у справі, копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Христофоров А.Б.