Справа № 812/506/16
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року справа №812/506/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: Ляшенка Д.В., Компанієць І.Д.,

секретар Терзі Д.А.,

за участі представника ОСОБА_2 Донецької області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 Луганської області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 у справі № 812/506/16 за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Луганської області, Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в особі Попаснянського відділу Лисичанської місцевої прокуратури про визнання відповідачів відповідальними та повноважними органами по відшкодуванню матеріальної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2016 року позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до прокуратури Луганської області (далі - Відповідач 1), Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в особі Попаснянського відділу Лисичанської місцевої прокуратури (далі - Відповідач 2) про визнання відповідачів відповідальними та повноважними органами по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та незаконним відстороненням позивача від роботи (посади) голови Калинівської селищної ради Попаснянського району Луганської області в термін з 12 червня 2012 року до 24 квітня 2015 року; зобов'язання відповідачів винести постанову про визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченої заробітної плати за час незаконного відсторонення позивача від займаної посади голови Калинівської селищної ради Попаснянського району Луганської області на період досудового розслідування і судового розгляду справи з 12 червня 2012 року до 24 квітня 2015 року, в місячний термін після вступу судового рішення в законну силу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, 12.04.2012 слідчим прокуратури Попаснянського району позивачупредявлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а 14.05.2012 постановою слідчого його було відсторонено від займаної посади голови Калинівської селищної ради на період досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи в суді. Рішенням сесії Калинівської селищної ради № 22/1 від 12.06.2012 ОСОБА_4відсторонено від займаної посади.

Вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03.10.2013 позивача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п'ять років, з позбавленням права займати посади пов'язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на три роки, з позбавленням 8-го рангу державного службовця, без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України суд звільнив позивача від відбуття основного покарання з випробувальним строком на три роки, з позбавленням 8-го рангу державного службовця, без конфіскації майна.Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17.02.2014 скасовано вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 03.10.2013 та направлено кримінальну справу № 37/12/9054 прокурору Попаснянського району для організації проведення додаткового розслідування. Прокурором Попаснянського району Самсонюк І.C. 24.04.2015 прийнято постанову про скасування постанови слідчого прокуратури від 14.05.2012 про відсторонення позивача від посади голови Калинівської селищної ради.Постановою прокурора прокуратури ОСОБА_5 від 10.09.2015 закрито кримінальне провадження від 25.02.2014 № 0000138 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 та п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 в суді і вичерпанням можливості їх отримати. Позивач зазначає, що незаконні дії щодо його притягнення до кримінальної відповідальності тривали з 27.03.2012 до 10.09.2015, запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд застосовано з 01.06.2012 до 01.07.2015, з посади відсторонено з 12.06.2012 по 24.04.2015.05.10.2015 позивач звертався із заявами до відповідачів щодо розяснення порядку та строків відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями, відповіді надано не було.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 року позов задоволено частково.

Зобовязано Лисичанську місцеву прокуратуру Луганської області винести у порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», постанову про відшкодування ОСОБА_4 шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Зобовязано Лисичанську місцеву прокуратуру Луганської області подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення в місячний строк з дня набрання постановою суду законної сили.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 Луганської області, подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції від 15 липня 2016 року є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, внаслідок неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом не враховано, що Попаснянським відділом Лисичанської місцевої прокуратури, відповідачем по справі, досудове розслідування ані у кримінальній справі, ані у кримінальному провадженні не проводилося, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням не здійснювалось. Вважають, що прокуратура Луганської області та Попаснянський відділ Лисичанської місцевої прокуратури не є органами, які повинні здійснювати розрахунок про розмір відшкодування завданої шкоди. Крім того, кримінальне провадження закрито не з нереабілітуючих підстав. Вирішення питання щодо зобовязання органів прокуратури Луганської області винести постанову про відшкодування позивачу шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності є передчасним, оскільки в провадженні Попаснянського районного суду Луганської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до державних органів про відшкодування заробітної плати, втраченої внаслідок незаконних дій органів попереднього (досудового) слідства, прокуратури і суду, під час якої судом буде вирішено питання про наявність підстав.

Представник прокуратури Донецької області у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника прокуратури Донецької області,перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.03.2012 прокурором Луганської області щодо позивача порушено кримінальну справу № 37/12/9054 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Постановою старшого слідчого прокуратури Попаснянського району від 14.05.2012 його відсторонено від займаної посади голови Калинівської селищної ради на період досудового розслідування та судового розгляду кримінальної справи у суді. 01.06.2012 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 03.10.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст.368 Кримінального кодексу України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на пять років з позбавленням права займати посади, повязані з організаційно-розпорядчими функціями строком на три роки, з позбавленням 8-го рангу державного службовця, без конфіскації майна.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17.02.2014 року скасовано вирок Попаснянського районного суду Луганської області та кримінальну справу направлено прокурору Попаснянського району для організації проведення додаткового розслідування.

25.02.2014 року СВ Попаснянського РВ ГУМВС України у Луганській області відомості про цей злочин були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000138 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Постановоюпрокурора прокуратури Попаснянського району від 10.09.2015 року закрито кримінальне провадження від 25.02.2014 у звязку не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливості їх отримання.

Позивач зазначає, що 05.10.2015 він звертався із заявами до відповідачів щодо розяснення порядку та строків відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконними діями, однак відповіді надано не було.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що в порядкуцивільного судочинства розглядаються спори щодо визначення розміру відшкодування, а у даному випадку предметом спору є бездіяльність відповідачів щодо виконання вимог Закону України від 01.12.1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», тому зобовязав Лисичанську місцеву прокуратуру Луганської області винести у порядку передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», постанову про відшкодування позивачу шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, а в іншій частині позовних вимог відмовив за необґрунтованістю, що є помилковим.

Згідно ч. 1 ст. 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.

Як вбачається, норми кримінального законодавства направляють вирішення питання щодо відшкодування шкоди завданої особі зазначеними до цивільної юрисдикції.

Відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу).

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Позивач в позові ставить питання про зобовязання відповідачів ОСОБА_2 Луганської області та Попаснянського відділу Лисичанської місцевої прокуратури винести постанову про визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди у вигляді втраченої заробітної плати за час відсторонення його від займаної посади на період досудового розслідування і судового розгляду. Просить визнати відповідачів відповідальними та повноважними органами по відшкодуванню матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та незаконним відстороненням від роботи голови Калинівської селищної ради Попаснянського району Луганської області.

Тобто, предметом спору є відносини щодо відшкодування позивачу шкоди, відповідно до Закону України ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що бездіяльність відповідачів щодо виконання вимог зазначеного Закону відноситься до юрисдикції адміністративного суду, оскільки бездіяльність відповідачів на звернення ОСОБА_4 з питання відшкодування матеріальної шкоди мають характер цивільних правовідносин, що належить вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Що стосується вимог апелянта стягнути з позивача судовий збір, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 94 кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. При цьому стягнення судового збору законодавством не передбачено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, а потому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, оскільки спір в даній справі належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Повний текст ухвали складений 25 серпня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 157, 195, 197, п.4 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Луганської області - задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15 липня 2016 року по справі № 812/506/16 скасувати, провадження у справі № 812/506/16 - закрити.

Роз'яснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів: Л.В. Ястребова

ОСОБА_6

ОСОБА_7