Справа № 802/924/16-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 серпня 2016 р. Справа № 802/924/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представників позивача: Дудара К.К., Човганюк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос"

до: Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватно-орендне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Колос" з адміністративним позовом до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області, про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю податкової вимоги від 06.06.2016 року № 656-17 в сумі 143 207 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі. Також в матеріалах справи містяться письмові заперечення, згідно яких відповідач заперечує проти позову та просить відмовити в його задоволенні. Зі змісту заперечень представника відповідача слідує, що податкова вимога від 06.06.2016 року № 656-17 в сумі 143 207 грн. прийнята контролюючим органом у зв'язку із виникненням за позивачем узгодженого грошового зобов'язання за результатами оскарження в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 26.08.2011 року № з податку на доходи фізичних осіб в сумі 169 361,43 грн. Дане податкове повідомлення-рішення постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року скасовано в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 20 923,54 грн. та фінансових санкцій в сумі 5 230,89 грн.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватно-орендне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Колос" зареєстроване Гайсинською районною державною адміністрацією Вінницької області 03.02.2000 року. Основний вид діяльності, зокрема вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування зерняткових і кісточкових фруктів, вирощування ягід, горіхів інших плодових дерев і чагарників, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 533958.

Гайсинською міжрайонною державною податковою інспекцією Вінницької області проведено документальну позапланову перевірку приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" за період з 01.01.2008 року по 01.03.2011 року.

За результатами даної перевірки прийнято акт №1199/2300/30612 від 08.08.2011 року та винесено податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011 року, якими визначено, що позивачем було порушено п.п.8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", та збільшено суму грошового зобов'язання приватно-орендного підприємства «Сільськогосподарське підприємство "Колос" за основним платежем 135489,14 грн., застосовано штрафні санкції у розмірі 33872,29 грн., а також за прострочення встановлених строків сплати податку з доходів фізичних осіб нарахована пеня в розмірі 120% річних облікової ставки НДС в сумі 22858,56 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 26.08.2011 року, позивач звернувся до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2011 року у справі № 2а/0270/4049/11, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.09.2015 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.11.2015 року, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 року у справі № 2а/0270/4049/11 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року у справі № 2а/0270/4049/11 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15.02.2016 року скасовано, податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2011 року скасовано в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 20 923,54 грн. та фінансових санкцій в сумі 5 230,89 грн.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.05.2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження.

На підставі постанови ВААС від 14.04.2016 року у справі № 2а/0270/4049/11 у зв"язку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення № від 26.08.2011 року за позивачем виникла сума податкового зобов'язання в сумі 143 207 грн., про що сформовано та направлено на адресу позивача податкову вимоги форми "Ю" від 06.06.2016 року № 656-17.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що заборгованість, визначена у вказаній податковій вимозі, виникла 06.09.2011 року внаслідок невиконання податкового повідомлення-рішення № від 26.08.2011 року протягом десяти календарних днів.

Згідно ст. 102 Податкового кодексу України грошове зобов'язання, нараховане контролюючим органом, може бути стягнуте протягом наступних 1095 календарних днів, тобто в даному випадку термін стягнення закінчився 06.09.2014 року. А тому податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

З даним твердженням позивача суд погодитись не може, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із п. 57.2 ст.57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з п.п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, у разі коли платником податків не виконуються умови, визначені п.п.57.2-57.3 ст.57 ПК України, нараховані грошові зобов'язання після закінчення десятиденного та тридцяти денного терміну набувають статусу податкового боргу.

Водночас, відповідно до п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити у суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження (абз. 2 п. 57.3 ст. 57 ПК України).

Державна податкова служба України в листі від 05.01.12 № 156/7/19-5017 "Про надання інформації" роз'яснила, що рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанови Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, що вважається датою узгодження грошового зобов'язання.

Таким чином, платник податків зобов'язаний сплатити суму узгодженого грошового зобов'язання протягом наступних десяти календарних днів після дати узгодження. При цьому, датою узгодження грошового зобов'язання є дата набрання законної сили судовим рішенням у справі про оскарження рішення податкового органу щодо нарахування штрафних (фінансових) санкцій.

Як свідчать матеріали справи, податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2011 року в сумі 169 361,43 грн. оскаржене позивачем в судовому порядку.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 року у адміністративній справі № 2а/0270/4049/11, оголошеною за участю представників сторін, податкове повідомлення-рішення від 26.08.2011 року скасовано в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 20 923,54 грн. та фінансових санкцій в сумі 5 230,89 грн.

Отже, датою узгодження грошового зобов'язання в сумі 143 207 грн. є 14.04.2016 року, а кінцевою датою сплати в добровільному порядку - 25.04.2016 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості добровільної сплати позивачем грошового зобов'язання в сумі 143 207 грн., відповідних доказів також не було надано представниками позивача в судовому засіданні.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи те, що позивачем у визначені законодавством строки грошове зобов'язання в сумі 143 207 грн. не виконано, податкова вимога форми "Ю" від 06.06.2016 року № 656-17 є правомірною та скасуванню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення, відповідає критеріям, наведеним у статті 2 КАС України, тобто відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович