Справа № 138/2619/16-а
Суддя: Лисенко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/2619/16-а
Провадження №:2-а/138/41/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 серпня 2016 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Лисенко Т.Ю.,

за участю: секретаря Гавінчук О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що перебував у трудових відносинах з органами прокуратури України та одержав право на пенсію за вислугу років. На час звільнення з органів прокуратури він перебував на посаді старшого помічника Могилів-Подільського міжрайпрокурора. З 03.09.2003 позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % від суми заробітної плати, що становить 646,28 грн. Згідно з довідкою прокуратури Вінницької області від 08.07.2016 № 18/248 заробітна плата працівника, що перебуває на посаді, з якої звільнився позивач, відповідно до постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013 станом на 01.12.2015 складає 8725,13 грн. 12 липня 2016 позивач звернувся до Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до розміру заробітної плати, вказаної в довідці № 18/248. Однак листом від 27.07.2016 № 1530/06-52/02 відповідач відмовив йому у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, ЗУ «Про прокуратуру». Відповідач у своїй відмові зазначив, що з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених вказаними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Позивач вважає дії відповідача з відмови йому у перерахунку пенсії протиправними, оскільки відповідач застосував зворотню дію закону, який звужує зміст та обсяг існуючих прав та свобод позивача, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України. З урахуванням викладеного позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії у розмірі 90 % від розміру заробітку на час звільнення та зобов'язати Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати йому призначену пенсію за останні 12 місяців і в подальшому, виходячи з розміру заробітної плати, зазначеної в довідці прокуратури Вінницької області від 08.07.2016 № 18/248.

Учасники судового розгляду, повідомлені у встановленому порядку, в судове засідання не з'явились. Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача в також надав суду заяву, в якій позов не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні, просив розгляд справи провести у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебував у трудових відносинах з органами прокуратури України та одержав право на пенсію за вислугу років. На час звільнення з органів прокуратури він перебував на посаді старшого помічника Могилів-Подільського міжрайпрокурора.

Пункт ч. 1 ст. 50-1 закону України «Про прокуратуру» (1991 року) в редакції, яка діяла на час призначення позивачу пенсії, встановлює, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до даної норми з 03.09.2003 позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 90 % від суми заробітної плати, що на даний час становить 646,28 грн. Даний факт підтверджується копією протоколу № 102 від 12.09.2003 (а.с. 12).

Згідно з копією довідки від 08.07.2016 № 18/248, виданої прокуратурою Вінницької області, заробітна плата працівника на посаді, з якої звільнився ОСОБА_1, з 01.12.2015 відповідно до постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 складає 8725,13 грн. (а.с. 10).

12 липня 2016 позивач звернувся до Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з заявою про перерахунок пенсії відповідно до розміру заробітної плати, вказаної в довідці № 18/248 від 08.07.2016.

Однак рішенням у виді листа від 27.07.2016 № 1530/06-52/02 відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії (а.с. 11) В своїй відмові відповідач посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, ЗУ «Про прокуратуру». Відповідач у своїй відмові зазначив, що за правилами дії норм права у часі нормативно-правові акти, які втратили свою чинність, не можуть регулювати правовідносини, які виникли після втрати ними чинності.

Разом з тим, на момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ позивач вже мав право на отримання пенсії за вислугою років та отримував її у передбаченому Законом України «Про прокуратуру» (1991 року) порядку. Частина 13 ст. 50-1 даного Закону визначає, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частина 1 ст. 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З аналізу даних норм вбачається, що положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ щодо скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України, зокрема, ЗУ «Про прокуратуру», не застосовуються до осіб, яким пенсія вже призначена.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд України. Так, в постанові ВСУ від 10.12.2013 № 21-348а13 зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Також Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Також Конституційний Суд України в рішенні по справі № 1-8/2016 від 08.06.2016 зауважує, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є "обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені" (частина друга статті 150 Конституції України). Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Основного Закону України).

Таким чином, Верховна Рада України, приймаючи Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911, порушила ч. 2 ст. 8, ч. 2 ст. 150 Конституції України.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсіїу розмірі 90 % від розміру заробітку відповідно до довідки прокуратури Вінницької області від 16.02.2016 № 18/54 є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. З урахуванням даної норми, для захисту прав позивача, суд вважає за необхіднене обмежувати граничний розмір пенсії позивача, виходячи з такого.

Згідно п. 4 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (2014 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Такі зміни до даної норми закону були внесені Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». При цьому п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону визначає, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим законом, тобто до 01.10.2011, а тому не можуть застосовуватись і по відношенню до позивача, якому пенсію призначено 03.09.2003.

Щодо вимоги позивача про перерахунок та виплату йому пенсії за останні 12 місяців судом встановлено таке.

Підстави та порядок перерахунку пенсій працівниками прокуратури регулюються частинами 13, 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» змін не зазнали.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на час призначення пенсії, а внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч. 13, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не зазнали.

Така ж позиція висловлена і в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 06.10.2015 в справі № 127/11720/14-а.

Також у рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 1-9/2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 69-71, 94 ч. 1, 122 ч. 4, 158-163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, ст. ст. 22 ч. 2, 3, 46 ч. 1, 58 ч. 1 Конституції України, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, рішенням Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 1-9/2015, постановами Верховного Суду України від 10.12.2013 № 21-348а13 та від 06.10.2015 в справі № 127/11720/14-а суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90 % від розміру заробітку на час звільнення.

Зобов'язати Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 12 липня 2016 року у розмірі 90 % від розміру заробітку відповідно до довідки прокуратури Вінницької області від 08.07.2016 № 18/248, а саме 7852 (сім тисяч вісімсот п'ятдесят дві) грн. 61 коп. без обмежень граничного розміру пенсії.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судові витрати у виді судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя: Лисенко Т.Ю.