Справа № 816/4691/15
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 серпня 2016 року м. Київ К/800/22249/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Штульман І.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1, як представника Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2016 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

За правилами частини 2 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності перешкод для відкриття касаційного провадження суддя-доповідач постановляє про це ухвалу.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини 2 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

У відповідності до частини 4 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який подає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Згідно частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частинами 1, 3 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю; довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації.

За змістом частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

З тексту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1, як представник Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, просить, зокрема, скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2016 року, однак додає копію ухвали цього суду від 27 липня 2016 року, у зв'язку з чим заявникові необхідно уточнити вимоги до суду касаційної інстанції із зазначенням того, яке саме рішення суду апеляційної інстанції оскаржується.

Крім того, на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_1 додала копію довіреності № 16/16-31-10-22, виданої 24 лютого 2016 року, підписаної в.о. начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області Сидоровим Б.В., однак заявником не надано до Вищого адміністративного суду України належний документ, який би підтверджував повноваження зазначеної особи та його право на підписання вказаної довіреності від імені цієї установи.

Разом з тим, до касаційної скарги не додано документа про сплату судового збору (Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача: 0007, , Код банку отримувача: 820019, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030105 «Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075)» в розмірах ставок цього збору, передбачених Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VІ (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року).

У відповідності до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 цього Закону (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовом) визначено, що при поданні до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, необхідно було сплатити 1 розмір мінімальної заробітної плати, що становила станом на 1 січня 2015 року 1218 гривень.

Згідно частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від сплати цього збору, відстрочення чи розстрочення такої сплати.

Вищий адміністративний суд України за наявними матеріалами касаційної скарги не знаходить підстав для звільнення Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати ним цього збору, оскільки наведені у клопотанні аргументи не підтверджені жодними доказами та не свідчать про такий майновий стан, за якого позивач позбавлений можливості сплатити вказані кошти.

За таких обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху і надати заявникові термін для виправлення зазначених недоліків.

У випадку невиправлення недоліків касаційна скарга буде повернута.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 213 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Полтавській області у звільненні від сплати судового збору, відстроченні чи розстроченні сплати ним цього збору за подання зазначеної касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, як представника Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2016 року у справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції про визнання дій неправомірними та скасування постанов - залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в мотивувальній частині даної ухвали недоліків до 7 вересня 2016 року.

Роз'яснити, що невиконання вимог статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для повернення касаційної скарги заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого

адміністративного суду України І.В.Штульман