Справа № 2-а-1606/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-04-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1606/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Рівненській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і визнання дій неправомірними,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Управління Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Рівненській області про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення і визнання дій неправомірними звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд їх задоволити та визнати неправомірними дії посадової особи та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №080693 від 11 березня 2010 року, винесену інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складено не правомірно. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення мають враховуватися обставини, що пом'якшують відповідальність ст. 33 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та завчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВК N9080693 від 11 березня 2010 року, винесеної інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2, ОСОБА_1 11 березня 2010 року о 19 год. 25 хв. в м.Рівне по вул.Соборній, 207, водій керуючи транспортним засобом марки Шкода - Октавіа д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила проїзду пішохідного переходу, проїхав пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та керуючись положенням статті 14-1, частин п'ятої, шостої етапі 258 та статті 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 425,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення він не визнав та пояснив, що факт порушення ним правил дорожнього руху України, крім записів інспектора Крук Г.Р. в протоколі і в постанові нічим більше не підтверджується, спростовуються його поясненнями та поясненнями свідків, які були в салоні його транспортного засобу.

Крім того, інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_3 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він ніби-то порушив правила проїзду регупьованого пішохідного переходу, рухаючись по вуп.Соборній, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, жовтий мигаючий, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Однак, це не відповідає дійсності, оскільки інспектором не взято до уваги те, що коли він вже закінчував маневр - переїзд регульованого пішохідного переходу, тільки тоді загорівся жовтий миготливий сигнал світлофору, пішохідний перехід він проїжджав на дозволений ситал світлофора - зелений.

Пункт 8.11 правил дорожнього руху передбачає, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого ситалу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п.8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. При цьому, водій по суті сам визначає, буде в цьому випадку гальмування екстреним чи ні, чи зможе він зупинитись без застосування екстреного гальмування.

Стан дороги в час складання інспектором протоколу був незадовільний - ожеледиця. Більше того, п.12.9 ПДР взагалі забороняє водію різко гальмувати (крім випадків, коли без цього не можливо запобігти ДТП). Він рухався зі швидкістю 60 км/год. навіть при екстреному гальмуванні гальмівний шлях склав-би відстань більше 10 м і це могло б призвести до зіткнення з транспортним засобом, який рухався позаду нього.

Все це він пояснював інспектору ДАІ, однак дані пояснення ним до уваги взяті не були.

Вважає, що даними обставинами від доводить свою правоту та те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП він не вчиняв, а виписана інспектором постанова є незаконною, оскільки у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, через відсутність твердих доказів порушення ним вимог КУпАП та ПДР України.

Вважає, що ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, тому його і не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що дії позивача були невірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме ним не було допущено порушень вимог ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні не знайшло своє підтвердження викладене в постанові в справі про адміністративне правопорушення допущене позивачем порушення правил дорожнього руху, зокрема відсутні будь-які докази, які б підтверджували дані обставини.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні пояснення інших учасників дорожнього руху, безпосередньо пасажирів які перебували в салоні транспортного засобу позивача, інших учасників дорожнього руху.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 всупереч положенням ст.ст.245, 251 КУпАП не було зясовано повно і обєктивно обставин справи, а відтак чи винен він у вчиненні даного правопорушення, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 було проігноровано вимоги чинного законодавства щодо складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, а саме: не відібрано пояснень у свідків, які були іншими учасниками дорожнього руху, інспектором не було відібрано письмових пояснень і зауважень щодо змісту постанови, не роз'яснено процесуальні права.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.ЗЗ КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність порушника.

Однак, як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 при накладенні на позивача адміністративного стягнення не була з'ясована жодна з вищезазначених обставин і як наслідок постанова винесена не об'єктивно та упереджено.

Судом постановлено, що постанова є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 а. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від Об березня 2008 року N62, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,100,102, 104,105,106 КАС України, ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позови вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірними дії посадової особи та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 від 11 березня 2010 року серії ВК №080693 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 фн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ВК №080693 по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором ДПС ВДАІ м.Рівне ОСОБА_2 від 11 березня 2010 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: