Справа № 808/2419/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

12 серпня 2016 рокуСправа № 808/2419/16
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області,

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

про визнання протиправними дій та скасування витягу,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Управління Держгеокадаструу Запорізькому районі Запорізької області (далі іменується - відповідач 1), фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі іменується - відповідач 2), за участі у якості третьої особи - ОСОБА_3, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Витяг з технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (кадастровий номер НОМЕР_1) від 14 листопада 2013 року;

- скасувати в Державному земельному кадастрі запис про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 11 листопада 2013 року за адресою АДРЕСА_1.

За приписами ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду.

Згідно п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого врядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 ст. 3 КАС України визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб'єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з ... питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів .... З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст.15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи суть спору полягає у суперечностях щодо розмірів земельної ділянки у проекті відведення земельної ділянки та в державному акті про право власності на землю що, в свою чергу, порушило права третіх осіб, зокрема, фізичної особи.

Запорізьким районним судом Запорізької області розглядалася також справа стосовно прав на спірну земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1, де приймали участь позивач та третя особа по даній справі.

Таким чином, спір точиться щодо захисту цивільних прав, що виникли із земельних відносин.

Спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України щодо застосування норм права у спорах цієї категорії, висловленій, зокрема у постановах від 11.11.2014 № 21-493а14, 09.12.2014 № 21-308а14, 16.12.2014 № 21-544а14, 29.09.2015 № 21-345а15, 25.11.2015 № 339/113/14-а, яка згідно вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ч. 6 ст. 109 КАС України передбачає, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у відкриття провадження в адміністративній справі у зв'язку з тим, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та роз'яснити позивачу його право на звернення із позовом в порядку цивільного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 17, 107, 109, 160, 165 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про визнання протиправними дій та скасування витягу.

Роз'яснити позивачу його право на звернення із позовом в порядку цивільного законодавства.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає чинності у відповідності до ст. 254 КАС України.

Ухвалу може бути оскаржено у відповідності до ст. 186 КАС України.

Суддя О.М. Нечипуренко