Справа № 813/2676/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року № 813/2676/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

представника позивача - Марчук С.В.

представника відповідача - Лейбенка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Каравелла Груп" до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каравелла Груп" звернулося з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №209000012/2016/200128/2, прийняте 21.07.2016 Львівською митницею ДФС.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що для митного оформлення товару митним брокером було подало митну декларацію, товарно-супровідні та інші документи. Митна вартість товару визначалася за 1-им методом. Однак, відповідач відмовився здійснити розмитнення товару, вважаючи, що декларант не надав всіх документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Позивач вважає таке рішення про коригування митної вартості товарів неправомірним, а декларантом представлено всі необхідні документи, що дають можливість відповідачу визначити митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)), що передбачена положеннями Митним кодексом України (далі - МК України). Відповідачем всупереч положенням статей 53, 248, 257 МК України надіслано протиправний запит позивачу, у зв'язку з чим ТзОВ "Каравелла Груп" відмовилося надати відповідь на цей запит. Позивач зазначає, що ним декларувався товар із вуглецевої сталі, а відповідно до даних МД №500060702/2016/008868 та МД №209160000/2016/0064 взято за приклад імпорт виробів із чорного металу. Відповідач перевозив болти, а перелічені МД підтверджують вартість гайок і гвинтів, яких позивач в даному випадку не імпортував. Зазначає, що для прикладу відповідачем взяті МД про перевезення кріплень для пластику, в той час як позивач перевозив кріплення для металевих конструкцій, які у зв'язку з особливостями виробництва є значно дешевшими. Крім того, позивач у своїй МД чітко зазначив, що імпортує товар зі стокового складу, уцінений, в той час, як відповідач посилається на вартість нового без дефектів товару.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, вказаних в позовній заяві та додаткових поясненнях, просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на позов та додаткових поясненнях. Зазначив, що спірне рішення та картка відмови є правомірними. Пояснив, що у поданих позивачем до митного оформлення документах виявлено розбіжності та ці документи не містять усіх даних для обраного основного методу визначення митної вартості. Продавець та Покупець товару є пов'язаними особами у розумінні ч.16 ст.58 МК України. Окрім того, за результатами здійснення порівняння рівня заявленої митної вартості товарів було виявлено, що задекларована митна вартість товару значно відрізнялася від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. З метою інформування про неналежне оформлення митного оформлення товару посадовою особою митниці відповідно до п.3 ст.53 МК України було сформовано електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів, за умови надання яких, митна вартість може бути визначена митним органом. Проте, зазначив, що такі документи не були надані, натомість декларант вчинив запис про неможливість надання додаткових документів. Митний орган мав обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем та покупцем вплинув заявлену декларантом митну вартість товару. Посадовою особою митниці було сформовано електронне повідомлення, яким запропоновано декларанту вчинити дії відповідно до ч.18 ст.58 МК України. Натомість декларант вчинив запис про відсутність у декларанта документів, що підтверджують взаємозалежність між продавцем та покупцем. У зв'язку з цим він не має можливості вчинити дії відповідно до ч.18 ст.58 МК України. З цих підстав, посадовою особою митниці було прийнято рішення про коригування митної вартості, джерелом якої слугувала цінова база ЄАІС ДМСУ ПІК «Цінова інформація про визначення митної вартості» на раніше визначених митними органами митних вартостях щодо подібних (аналогічних) товарів.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у запереченні на позов та додаткових поясненнях, просив у його задоволенні відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

09.06.2016р. між позивачем (Покупцем) та компанією RIVETTA SP. Z.O.O. (Продавець) укладено договір про постачання товару. Згідно з вказаним договором найменування, кількість, асортимент товару погоджується сторонами в замовленні на кожну партію товару; вартість товару встановлюється в польських злотих; ціна товару, для кожної поставки буде визначена сторонами в рахунку; ціни незмінні і не підлягають коригуванню після підписання рахунку і/або виставлення продавцем фактури VAT.Загальна вартість договору складає 500 000 (п'ятсот тисяч) польських злотих. Вартість товару оплачується Покупцем в розмірі 100% вартості на протязі 14 календарних днів. В рахунку на кожну партію товару можуть бути погоджені інші умови оплати партії товару.

18.07.2016р. в процесі реалізації вказаного договору, уповноваженим декларантом ТзОВ «Каравелла Груп» подано до митного оформлення декларацію МД №209140000/2016/028859 (вироби з вуглецевої сталі) та супровідні документи.

На підтвердження заявленої митної вартості товару до митної декларації декларантом було додано: міжнародну автомобільну накладну CMR б/н від 13.07.2016, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №19 від 13.07.2016, рахунок-фактуру (інвойс) №ЕХ/000009/2016/07 від 13.07.2016, пакувальний лист №ЕХ/000009/2016/07 від 13.07.2016, зовнішньоекономічний договір (контракт) №0906/16 від 09.06.2016, договір про надання послуг митного брокера №004/16-2 від 21.03.2016, договір (контракт) про перевезення №1 від 31.03.2016, результати здійснення фітосанітарного контролю товарів №2730 від 13.07.2016, результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 13.07.2016, декларація про походження товару №ЕХ/000009/2016/07 від 13.07.2016, акт №141 про проведення фізичного огляду товарів від 15.07.2016, уніфікований документ на розміщення товарів на тимчасове зберігання №98 від 14.07.2016, експертну декларацію країни відправлення №MRN 16PL4010501E0082314 від 13.07.2016.

Під час розгляду документів, митним органом були виявлені наступні розбіжності:

- загальна вага товарів, вказана у CMR б/н від 13.07.16 становить 1744,72 кг. Однак, під час розрахунку транспортних витрат здійсненого на рахунку-фактурі №19 від 13.07.16, використано вагу брутто 1767,58 кг. Розрахунків чи документів на підтвердження вказаної ваги не надано;

- у договорі про надання транспортних послуг по перевезенню вантажу №1 від 31 березня 2016 року пунктом 1.1. визначено, що "виконавець надає транспортні послуги … згідно Заявки на замовлення транспорту" у якій вказуються маршут перевезення, відомості та вартість перевезення. Заявка, відповідно до згаданого договору, є єдиним документом, який встановлює вартість перевезення, однак до митного оформлення не надавалася;

- згідно з пунктом 2.2 контракту купівлі - продажу від 09.06.16 №0906/16 ціна визначається в рахунках проформах, проте декларант не надав його до митного оформлення.

Посадовими особами митниці було встановлено, що засновниками ТОВ "Каравелла Груп" є ОСОБА_3 (одночасно є й директором) та ОСОБА_4. За відомостями офіційного сайту реєстраційних органів Республіка Польща, ці ж особи є засновниками фірми продавця - RIVETTA Sp. z o.o. Контракт підписаний п. Ігорем Кораблем (з боку RIVETTA Sp. z o.o.) та ОСОБА_3 (з боку ТОВ "Каравелла Груп"). Тобто сторони угоди є пов'язаними між собою у розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року.

На підставі наведеного, митний орган відповідно до пункту 3 статті 53 МК України сформував електронне повідомлення-вимогу декларанту про необхідність подання додаткових документів, за умови яких може бути визнано митну вартість товару, а саме: прейскуранти, прайс-листи виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою,контрактом); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Оскільки, заявлена митна вартість товарів була значно нижчою за митну вартість подібних товарів, митне оформлення яких вже завершено, відповідно до частини 13 статті 58 МК України декларанту 20.07.16 було надіслано повідомлення наступного змісту: " Митний орган має обгрунтовані підстави вважати,що існує взаємозв"язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість відповідно до МК України. Митний орган пропонує декларанту вчинити дії відповідно до частини 18 статті 58 МК України."

Уповноважений декларант ТзОВ "Каравелла Груп" ознайомившись з електронними повідомленнями-вимогами 21.07.16 направив митному органу два повідомлення наступного змісту:

- на вимозі щодо подання додаткових документів відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України: "З вимогою ознайомлений. Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України ТОВ "Каравелла Груп" надала перелік документів що подаються для підтвердження митної вартості товару та які зазначені в графі 44 митної декларації. Інших документів надати не можу."

- на повідомлення щодо залежності покупця і продавця: "З вимогою ознайомлений. За відсутності у декларанта документів, що підтверджували б взаємозалежність між продавцем і покупцем, декларант не може вчинити дії відповідно до частини 18 статті 58 МК України. Заява №20107-2016 від 20.07.16р."

При цьому, жодного документа на вимогу митного органу додано не було.

У зв'язку із відмовою декларанта надати додаткові документи, 21.07.2016 Львівською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №209000012/2016/200128/2, в якому зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються у зв'язку з тим , що основні документи, які подані для підтвердження митної вартості містять розбіжності та у зв'язку з неподанням декларантом документів згідно з переліком, зазначеним у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України та не виконання декларантом вимог ч. 18 статті 58 МК України. При цьому, основою для визначення митної вартості була цінова база даних ЄАІС ДМСУ ПІК «Цінова інформація про визначення митної вартості», а саме: митні декларації МД 209160000/2016/6466 від 04.05.2016, МД 500060702/2016/8868 від 12.07.2016, МД 125150002/2016/751662 від 29.04.16.

У зв'язку з прийняттям рішення від 21.07.2016 Львівською митницею ДФС видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 209140000/2016/00283.

В обґрунтування протиправності рішення Львівської митниці, позивач стверджує, що надані до митного оформлення документи в повному обсязі відповідають вимогам, передбаченим статті 53 Митного кодексу України, в повній мірі підтверджують відомості щодо числових значень складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за вказані товари, та які підтверджують митну вартість товару, визначену декларантом за основним методом - за ціною договору. Представник ТзОВ "Каравелла Груп" у позові зазначає, що Позивач не включав до митної вартості товару вартість перевезення, а тому відсутність відомостей щодо вартості транспортування не впливає на заявлену митну вартість товару, а відтак, не підлягає уточненню митним органом. Позивач не заперечує факту пов'язаності з особою продавця, але вважає, що зазначені взаємовідносини не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Фактичні обставини справи сторонами визнаються. Спір виник щодо правомірності дій Львівської митниці при визначенні митної вартості товару з використанням 2б методу визначення митної вартості на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Оцінюючи спірні правовідносини та правомірність оскаржуваного рішення та дій відповідача, суд керувався наступним.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документі, що, стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять-відомості про вартість страхування.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

З системного аналізу вказаних статей вбачається, що обов'язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи.

Як вбачається із матеріалів справи, під час здійснення митного оформлення митним органом було виявлено, що загальна вага товарів, вказана у CMR б/н від 13.07.16 становить 1744,72 кг. Однак, під час розрахунку транспортних витрат здійсненого на рахунку-фактурі №19 від 13.07.16, використано вагу брутто 1767,58 кг. Розрахунків чи документів на підтвердження вказаної ваги не надано. У договорі про надання транспортних послуг по перевезенню вантажу №1 від 31 березня 2016 року пунктом 1.1. визначено, що "виконавець надає транспортні послуги … згідно Заявки на замовлення транспорту" у якій вказуються маршут перевезення, відомості та вартість перевезення. Заявка, відповідно до згаданого договору, є єдиним документом, який встановлює вартість перевезення, однак до митного оформлення не надавалася. Згідно з пунктом 2.2 контракту купівлі - продажу від 09.06.16 №0906/16 ціна визначається в рахунках проформах, проте декларант не надав його до митного оформлення.

Отже, подані відповідно до частини 2 статті 53 МК України містять розбіжності, митниця не може упевнитись в достовірності наведених даних, що суперечить частині 2 статті 52 та пункту 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

За результатами здійснення порівняння рівня заявленої митної вартості товарів було виявлено, що задекларована митна вартість товару значно відрізнялася від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

На вимогу митного органу про надання додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару позивачем не надано.

Відповідно до частини 18 статті 58 МК України при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Однак, декларант не надав документи, які могли засвідчити, що пов'язаність продавця та покупця не вплинула на ціну товару.

Частиною 1 статті 55 МКУ встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Відповідно до частини 3 статті 55 МКУ форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів і Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.12 №598 "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" (далі - Правила заповнення рішення). Вказаним наказом затверджено наступні правила заповнення графи 33 рішення про коригування митної вартості:

"У графі зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

невірно проведений розрахунок митної вартості;

невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості."

Таким чином, вчинивши у гр. 33 рішення про коригування митної вартості від 21.07.16 №209000012/2016/200128/2 запис "Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України та неподання декларантом документів згідно з переліком, зазначеним у частині другій - четвертій статті 53 МКУ. Декларантом не виконано вимоги частини 18 статті 58 МК України", посадова особа Львівської митниці ДФС належним чином та обгрунтовано навела причину відмови.

Правилами заповнення рішення передбачено наступні вимоги щодо заповнення графи 33 Рішення: "Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні."

У графі 33 рішення про коригування митної вартості від 21.07.16 №209000012/2016/200128/2 вказано наступні відомості: "Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД 209160000/2016/6466 від 04.05.2016, МД 500060702/2016/8868 від 12.07.2016, МД 125150002/2016/751662 від 29.04.16"

Таким чином, у рішенні наведена вичерпна інформація щодо джерел інформації для визначення митної вартості та здійснених коригувань, що відповідає вимогам нормативних документів.

Зважаючи на викладене, Львівською митницею ДФС було правомірно відмовлено ТзОВ «Каравелла Груп» у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю за першим методом визначення митної вартості.

Митним кодексом України (статті 57) визначено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультації між декларантом та митним органом.

Митним органом проведено консультацію з декларантом, в ході якої йому було роз'яснено причину необхідності подання додаткових документів та процедуру застосування методу визначення митної вартості (а саме послідовного застосування методів у випадку невизнання основного методу - за ціною договору).

З причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, посадові особи Львівської митниці ДФС не мали змоги застосувати методи визначення митної вартості № 2а.

Відповідно до норм статті 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва;4) виробник.

Проте, на момент перевірки заявленої позивачем митної вартості були відсутні митні оформлення ідентичних товарів які б співпадали по асортименту продукції, не відомі та документально не підтверджені їх фізичні характеристики, якість та репутація даної продукції на ринку від виробника за час максимально наближений до моменту прийняття Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до норм статті 60 МК України, яка регламентує застосування методу визначення митної вартості № 2б - у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Застосовуючи послідовно методи визначення митної вартості та не зумівши застосувати метод 2а, посадові особи митниці, відповідно до статті 60 МКУ визначили митну вартість на імпортований позивачем товар з використанням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод №3).

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки декларант не надав додаткові документи митному органу, на підставі яких можливе визначення митної вартості за 1 методом, не показав, що вартість товару є близькою до вартості операцій, наведених у частині 18 статті 58 МК України застосування такого методу не було можливим.

Відтак, з урахування наведених вище норм та фактичних обставин справи, Львівська митниця ДФС мала передбачені законом підстави для перевірки правильності визначення митної вартості товару декларантом та застосування при цьому методу 2б визначення митної вартості, оскільки застосувати інші методи виявилось неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Обґрунтовуючи правомірність своїх рішень, відповідач покликається на те, що декларант не надав витребуваних документів, необхідних для визначення митної вартості за методом № 1, а для застосування інших методів, окрім 2б, не було підстав. В судовому засіданні ці доводи знайшли підтвердження.

Оцінюючи зібрані у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що дії Львівської митниці ДФС щодо самостійного визначення митної вартості товару за методом 2б були вчинені в межах, визначених Конституцією та законами України повноважень, у визначений законом спосіб. Вимога надати документи для визначення правильності митної вартості товару пов'язана із здійсненням законних повноважень митних органів; рішення Львівської митниці ДФС України про коригування митної вартості від 21.07.2016 №209000012/2016/200128/2 та картка відмови від 21.07.2016 №209140000/2016/00283 винесені обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, які свідчать про вжиття відповідачем заходів до належного визначення митної вартості товару.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя (підпис) Р.М. Брильовський

Постанова не набрала законної сили

Згідно з оригіналом

Помічник судді О.І. Ревуцька