Справа № 804/4340/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2016 р. Справа № 804/4340/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Татаренко Ю.В. за участю: представника позивача - ОСОБА_1 представника відповідача - Чохелі Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
11 липня 2015 року ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ДПІ у Ленінському р.ні, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкове повідомленням - рішення Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 10 лютого 2016 року №1-1706, яким ОСОБА_3 була визначена сума транспортного податку з фізичних осіб на 2015 рік у розмірі 25 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем безпідставно зроблено висновок щодо об'єкту оподаткування легкових автомобілів, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3 000 куб.см.
Позивач вважає висновки податкового органу такими, що не відповідають дійсності, а винесене на їх підставі податкове повідомлення-рішення таким, що порушує норми чинного законодавства.
В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та зазначив, що Звертаючись до податкових органів вищих рівнів Позивач просив надати офіційну податкову консультацію та роз'яснити питання методики застосування приписів статті 267 ПК України після 01 (першого) січня 2016 року та визначена вартість легкового автомобіля для визначення, чи є він об'єктом оподаткування транспортним податком, якщо визначення податкових зобов'язань здійснюється податковим органом 10 (десятого) лютого 2016 року.
Зміст податкової консультації ДФС України від 12.07.2016 року №7369/к/99-99-13-03-02-14 зводиться до того, що з 1 січня 2016 року набрали чинності зміни до статті 267 ПК України « Транспортний податок». Згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Зміст податкової консультації Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.07.2016 року №3783/10/04-36-13-04-13 не суперечить вищевказаній податковій консультації ДФС України і також містить посилання на ст.267 ПК України у редакції, що діє з 01.01.2016 року.
Тобто, як і було зазначено в позові, оскаржуване податкове повідомлення-рішення №1- 1706 від 10.02.2016 року було прийнято в супереч з чинною на той час статтею 267 ПК України, без врахування вартості автомобіля.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що у власності позивача перебуває легковий автомобіль NISSAN MURANO, 2011 з об'ємом двигуна 3498 куб.см. реєстраційний номер НОМЕР_1.
Позивач не погодився з вказаним податковим повідомленням рішенням, та оскаржив його до ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 12.04.2016 року №2147/10/04-36-10-09 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було залишено без задоволення скаргу позивача, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до ДФС України.

Рішенням про результати розгляду повторної скарги від 18.05.2016 року №5082/К/99-99-11-01-14, отриманим позивачем 21.06.2016 року, ДФС України також залишила податкове повідомлення-рішення без змін, а повторну скаргу - без задоволення.

Мотивами відмови в задоволенні скарг з боку контролюючих органів вищих рівнів є посилання на приписи ст. 267 Податкового кодексу України, згідно пп. 267.2.1 п.267.2 якої, на думку податкових органів, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Правомірність та обґрунтованість податкового повідомлення-рішення від 10 лютого 2016 року №1-1706 є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року було запроваджено транспортний податок.

Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Так, у позивача у власності перебуває легковий автомобіль NISSAN MURANO, 2011 з об'ємом двигуна 3498 куб.см. реєстраційний номер НОМЕР_1.

Суд критично ставиться до доводів позивача, щодо того, що спірне податкове повідомлення рішення суперечить ст.58 Конституції України, оскільки обов'язок сплачувати транспортний податок покладено на позивача після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», а не поширено такий на період до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2015 року.

Відповідно до п.п.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується І застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При прийнятті рішенні про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Разом із цим, статтею 267 ПК України визначено базу оподаткування, платників податку, його ставки, порядок та строк сплати повністю врегульовані зазначеною нормою.

Оскільки Податковий кодекс України є кодифікованим нормативно-правовим його норми мають вищу юридичну силу та підлягають застосуванню на всій території України, в той час як рішення органами місцевого самоврядування приймаються на виконання вимог законодавчих актів, зокрема і вказаного Кодексу, відтак наявність відповідної норми Податкового кодексу України, яка повністю врегульовує процедуру адміністрування транспортного податку та чітко визначає його ставки є достатньою для виникнення у контролюючого органу обов'язку по нарахуванню такого податку та винесення відповідних податкових повідомлень - рішень, а у платників податків - виникнення зобов'язання про його сплату.

Оскільки положення п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, які імперативно встановлюють обов'язок володільців легкових автомобілів, які використовувалися до 5 років а мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. сплатити транспортний податок за фіксованою ставкою 25 000 грн. є чинними, не змінені та не скасовані.

Таким чином, рішення міської ради не може вплинути на визначення платників податку, об'єкта та бази оподаткування, ставки податку, порядку обчислення податку, податкового періоду, строку та порядку сплати податку, оскільки зазначене чітко визначено ПК України, а рішення органів місцевого самоврядування мають бути приведені у відповідність до цих норм Кодексу

А отже твердження відповідача про те, що адміністрування транспортного податку на території м.Кривий Ріг, з урахуванням вимог п. п. 12.3. 4. п. 12.3 ст. 12 ПК України можливе лише з 2016 року через набуття чинності рішення Криворізької міської ради № 3554 про встановлення ставки транспортного податку в м. Кривому Розі лише з 01.01.2016 року спростовуються викладеними вище фактами.

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення №1-1706 від 10.02.2016 винесене правомірно та є законним.

В силу ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає, що спірне податкове-повідомлення рішення №1-1706 від 10.02.2016 винесене правомірно та є законним.

Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.

За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 02.08.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар