Справа № 814/2874/14
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2874/14

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Осавуляк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області, Прокуратури Миколаївської області про визнання звільнення незаконним, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

18.09.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, Прокуратури Миколаївської області, в якому просила:

- визнати подання Прокуратури Миколаївської області №05/3-764вц-14 від 15.08.2014 року незаконним;

- визнати незаконним звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель, Головного управління Держземагенства у Миколаївській області;

- скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Миколаївській області №201-дс-к від 02.09.2014 року;

- зобов'язати Головне управління Держземагенства у Миколаївській області поновити на посаді головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель ОСОБА_2, з моменту звільнення;

- стягнути з Головного управління Держземагенства у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 1158 грн.

- стягнути з Головного управління Держземагенства у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 20000 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано звільнення ОСОБА_2 з посади головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель, Головного управління Держземагенства у Миколаївській області незаконним.

Скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Миколаївській області № 201-дс-к від 02.09.2014 року, як незаконний.

Зобов'язано Головне управління Держземагенства у Миколаївській області поновити на посаді головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель ОСОБА_2, з моменту звільнення.

Зобов'язано стягнути з Головного управління Держземагенства у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток на час вимушеного прогулу у сумі 1158 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року внесено виправлення у постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року та змінено назву відповідача на «Головне управління Держгеокадастру України у Миколаївській області».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру України у Миколаївській області подало апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Головне управління Держгеокадастру України у Миколаївській області зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилається на те, що прокуратурою, як спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції, який здійснює у межах своєї компетенції заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень, було проведено перевірку щодо позивача та встановлено факт порушення вимог ст. 7 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» щодо заборони займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.05.2016 року та ухвалення нової постанови, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

ОСОБА_2 працювала на посаді головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель Головного управління Держземагентства у Миколаївській області згідно наказу Головного управління Держкомзему у Миколаївській області № 74-к від 12 грудня 2012 року.

27.05.2014 року прокуратурою Миколаївської області було прийнято постанову про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів в Головному управлінні Держземагентства в області щодо додержання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

За наслідками проведеної перевірки, прокуратурою Миколаївської області було направлено начальнику Головного управління Держземагентства у Миколаївській області подання про усунення порушень антикорупційного законодавства, причин та умов, що їм сприяли №05/3-764вих-14 від 15.08.2014 року.

У вказаному поданні прокуратурою зазначено, що за інформацією Головного управління Міндоходів в області ОСОБА_2 у IV кварталі 2013 року отримала доходи в сумі 1,9 тис. грн. від ДП «ЕЙВОН КОСМЕТІКС ЮКРЕЙН» за ознакою доходів « 102» - сума винагород та інших витрат нарахованих фізичних осіб (виплати відповідно договору).

Опитана ОСОБА_2 пояснила, що договір з ДП «ЕЙВОН КОСМЕТІКС ЮКРЕЙН» про надання послуг № 13816177 від 09.09.2013 року був укладений координатором цього підприємства ОСОБА_4 на підставі паспортних даних, які останній вона надала особисто, та на ім'я ОСОБА_2 відкрито відповідний рахунок у банку АТ «Райффайзен Банк Аваль». На цей час ОСОБА_2 ніяких трудових відносин з вказаним підприємством не має та вжила заходів щодо закриття рахунку.

З огляду на викладене, прокуратура Миколаївської області дійшла висновку про допущення ОСОБА_2 порушення вимог ст. 7 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» щодо заборони займатися іншою оплачуваною або підприємницькою діяльністю, у зв'язку з чим вимагала невідкладно розглянути подання та вжити заходів до усунення наведених порушень закону, причин та умов, що їм сприяли, а також вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель Головного управління Держземагентства в області ОСОБА_2 та завідувача сектору із запобігання та протидії корупції Головного управління Держземагентства в області, з вини яких допущені вказані порушення.

За наслідками розгляду вказаного подання прокуратури Миколаївської області, наказом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області від 02.09.2014 року № 201-дс-к ОСОБА_2 була звільнена з 03.09.2014 року з посади головного спеціаліста відділу ринку та оцінки земель Головного управління Держземагентства у Миколаївській області відповідно до п. 2 ч.1 ст. 147 КЗпП України та п. 2 ст. 30 Закону України «Про державну службу».

Підставою для прийняття вказаного наказу стало подання прокуратури Миколаївської області від 15.08.2014 року, пояснення ОСОБА_2, пропозиції юридичного відділу та управління кадрової політики Головного управління Держземагентства у Миколаївській області від 21.08.2014 року.

Непогоджуючись з вказаним наказом про звільнення, та вважаючи незаконним подання прокуратури Миколаївської області від 15.08.2014 року № 05/3-764вц-14, ОСОБА_2 оскаржила їх до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2, зважаючи на наступне:

Згідно 23 Закону України «Про прокуратуру» (діючого на час виникнення спірних правовідносин) що подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою щодо усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяють, притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності.

Відповідно до ст. 20 Закону «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право, зокрема, вносити подання.

Подання вноситься підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності. Відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно до положень ч. 5 ст. 5 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» органи прокуратури є спеціально уповноваженним суб'єктом у сфері протидії корупції, який здійснює у межах своєї компетенції заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень.

З огляду на викладені положення законодавства, за наслідками проведеної перевірки щодо додержання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» в діяльності Головного управління Держземагентства в області, прокуратура Миколаївської області мала повноваження на внесення Головному управлінню Держземагентства у Миколаївській області подання про усунення порушень антикорупційного законодавства, причин та умов, що їм сприяли, яке підлягало обов'язковому розгляду суб'єктом, якому воно було внесено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вносячи Головному управлінню Держземагентства у Миколаївській області подання про усунення порушень антикорупційного законодавства, причин та умов, що їм сприяли, прокуратура Миколаївській області діяло на виконання покладених на неї функцій, в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

При цьому, слід зазначити, що саме подання не є актом індивідуальної дії, на підставі якого у позивача виникає зміна суб'єктивних прав та обов'язків, а тому воно не порушує прав та інтересів позивача.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, пред'явлених до прокуратури Миколаївської області.

Що стосується інших позовних вимог, слід зазначити наступне:

Згідно ст. 1 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Ст. 16 Закону визначено обмеження, пов'язані з проходженням державної служби. Так, на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Згідно ст. 38 Закону особи, винні у порушенні законодавства про державну службу, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із чинним законодавством.

Ст. 14 Закону України «Про державну службу» встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

У відповідності до ч. 1 ст.147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно зі ст.147-1 Кодексу законів про працю України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Статтею 149 КЗпП України визначено порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Так, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з оскаржуваного наказу, підставою припинення державної служби ОСОБА_2 став п. 2 ст. 30 Закону України «Про державну службу» - недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених статтями 16 і 16-1 цього Закону.

При цьому, як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 47(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

В даному випадку, як вже зазначалось вище, оскаржуваний наказ було прийнято Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області лише на підставі подання прокуратури Миколаївської області від 15.08.2014 року, пояснень ОСОБА_2, та пропозицій юридичного відділу та управління кадрової політики Головного управління Держземагентства у Миколаївській області від 21.08.2014 року. Відповідачем навіть не досліджували матеріали перевірки прокуратури Миколаївської області, проведеної у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів в Головному управлінні Держземагентства в області щодо додержання вимог Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції».

При цьому, у своїх поясненнях, наданих першому заступнику прокурора Миколаївської області 12.08.2014 року, ОСОБА_2 посилалась на те, що особисто нею договір з ДП «ЕЙВОН КОСМЕТІКС ЮКРЕЙН» не укладався та не підписувався, договір на відкриття рахунку в банківській установі для нарахування коштів від вказаного підприємства також не укладався та не підписувався. ОСОБА_2 пояснила, що нею були надані її паспортні дані координатору цього підприємства ОСОБА_4

Крім того, позивачкою було надано відповідь АТ «Райффайзен Банк Аваль» стосовно надання інформації по картковому рахунку № НОМЕР_1, який має відношення до ДП «ЕЙВОН КОСМЕТІКС ЮКРЕЙН».

З наявної в матеріалах справи відповіді АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 18.07.2014 року № 97-2-7-00/5996 вбачається, що банком проведено перевірку інформації, викладеної у заяві ОСОБА_2 щодо надання роз'яснення за відкриття рахунку № НОМЕР_1 у період 2013 року, а також надання документів: копії договору, заяви на відкриття карткового рахунку, за результатами якої зазначено, що станом на 18.07.2014 року рахунки, які б відкривались у Банку на підставі заповненої ОСОБА_2 заяви відсутні, як і відсутні договір та заява на відкриття карткового рахунку з підписом позивачки, а тому їх надання є неможливим.

Зазначені обставини не були належним чином досліджені Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_2 з посади та припинення державної служби.

Таким чином, відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу про звільнення не було встановлено в чому конкретно проявилось порушення та обставини, за яких вчинено таке порушення, не встановлено вини ОСОБА_2 у вчиненні порушення.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що у відповідності до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000р. №950, у разі недодержання особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування законодавства про державну службу, службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства, відносно цих осіб може бути проведено службове розслідування.

При цьому, згідно п. 8 цього Порядку, за результатами службового розслідування лени комісії складають акт, у якому зазначаються: факти і суть звинувачень або підозри, які стали підставою для проведення службового розслідування, посада, прізвище, ім'я та по батькові, рік народження, освіта, термін служби у органі державної влади і перебування на займаній посаді особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, покладених на неї завдань та обов'язків, види заохочення та дисциплінарного стягнення, а також ступінь участі у виконанні окремих доручень (завдань); заяви, клопотання, пояснення та зауваження особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої проведено службове розслідування, обґрунтована інформація про їх відхилення чи задоволення; висновки службового розслідування, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством.

У разі прийняття рішення щодо притягнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законодавством.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Таким чином, передумовою застосування дисциплінарного стягнення до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є ретельне з'ясування віх обставин вчинення проступку, та встановлення вини особи у вчиненні такого проступку, що можливе шляхом проведення службового розслідування.

В даному випадку відповідачем не проводилось службове розслідування відносно позивача.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що подання прокурора щодо усунення порушень закону не є безумовним розпорядженням щодо виконання приписів, зазначених у поданні, а є підставою для розгляду такого подання органом контролю, який, на думку прокурора, допустив порушення закону, з подальшим прийняттям таким органом рішення в залежності від результатів розгляду подання прокурора.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно необґрунтованості та неправомірності прийнятого Головним управлінням Держземагентства в Миколаївській області наказу від 02.09.2014 року № 201-дс-к про звільнення ОСОБА_2 з посади та наявності підстав для поновлення позивачки на посаді та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів також вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно відмови позивачці у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з не доведенням завдання їй моральної шкоди. Так позивачем не обґрунтовано в чому саме полягають її моральні втрати, чим обґрунтовано розмір їх відшкодування.

Оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, правильно по суті вирішено справу, та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст.200 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру України у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 травня 2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв