Справа № 523/4653/16-а
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/4653/16-а
Провадження №2-а/523/160/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого - судді Сувертак І.В.,

при секретарі Мамренко Г.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі №5 в місті Одесі

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати Постанову серії ПС3 № 103719 від 03 грудня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 28 березня 2016 року представник ОСОБА_2 отримала відповідь Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Одесі від 25 березня 2016 року за № 41/12/Б-395, з якої стало відомо, що відносно позивача складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 103719 від 03 грудня 2015 року за порушення вимог п. 2.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_2 не отримував цієї постанови, не ознайомлювався із її змістом, про її існування йому стало відомо лише після отримання відповіді Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Одесі.

В оскаржуваній постанові інспектор патрульної поліції УПС МВС України рядовий поліції Пархоменко С.Ю. зазначив, що позивач «03.12.2015 року 21 год. 40 хв. в м. Одесі по вул. Дніпропетровська дорога 126/1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, хитка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Та не мав при собі полісу обов'язкового страхування.»

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки на час складання постанови він фактично мав поліс обов'язкового страхування та інспектором було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Представник сторони відповідача за довіреністю Слободянюк В.О. в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала в повному обсязі,але письмові заперечення суду не надала, будь-які докази в обґрунтування своїх позицій відповідачем суду не надано. В судове засідання призначене на 23.08.2016р. відповідач не з,явився, повідомлений належним чином, приймав участь в минулому судовому засіданні (л.с.31-32,33) , причини неявки не повідомив. У відповідність нормам ст..128 КАС України суд продовжив розгляд справи по суті за відсутністю сторони відповідача.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторін , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

У відповідності ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно частини 2 цієї ж статті ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою Поліції, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що 03 грудня 2015 року інспектором патрульної поліції УПС МВС України рядовим поліції Пархоменко С.Ю. ухвалено постанову серії ПС3 № 103719 про притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. л.с.21

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач «03.12.2015 року 21 год. 40 хв. в м. Одесі по вул. Дніпропетровська дорога 126/1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, хитка хода, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Та не мав при собі полісу обов'язкового страхування.»

Проте, позивач наполягає, що на той час при ньому був наявний полісу обов'язкового страхування у відповідності до вимог Правил дорожнього руху. Але інспектор патрульної поліції УПС МВС України Пархоменко С.Ю. не пропонував позивачу пред'явити для перевірки поліс, не повідомляв про намір складення оскаржуваної постанови, не ознайомив позивача зі змістом цієї постанови та виніс її із порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. 03 грудня 2015 року відносно позивача було складено інший протокол про адміністративне правопорушення за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Під час складання вказаного протоколу інспектор не повідомляв йому про розгляд відносно нього адміністративної справи за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. А тому, позивачу було невідомо про необхідність пред'явлення інспектору зазначеного страхового полісу й він був позбавлений можливості брати участь у такому розгляді, подавати свої заперечення та клопотання, користуватися юридичною допомогою та реалізовувати інші права, передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату винесення постанови був чинним Поліс № АІ/7058743 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 27 грудня 2014 року по 26 грудня 2015 року, за яким страховиком виступає ПрАТ «СК «УНІКА», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», державний номерний знак НОМЕР_1. (Л.с.22)

03 грудня 2015 року тим же інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення АП2 № 251327, в якому поліцейський дійшов висновку, що ОСОБА_2 знаходиться наче б то у стані алкогольного сп'яніння.

В подальшому, Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 січня 2016 року по справі № 523/312/16-ц адміністративну справу за цим фактом закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження пояснень позивача свідчить й той факт, що на оскаржуваній постанові відсутній підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Так, ч. 5 ст. 285 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Тобто поліцейський зобов'язаний був вручити ОСОБА_2 копію постанови.

На противагу зазначеній нормі, поліцейський не вручив позивачу копію оскаржуваної постанови та не ознайомив із її змістом.

Згідно п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Інспектор патрульної поліції Пархоменко С.Ю. не повідомив (не оголосив) позивачу про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього, не роз'яснив права та обов'язки, а тому позбавив позивача можливості подати докази і клопотання. Тим самим, інспектор порушив, зокрема, право позивача на правову допомогу.

Стаття 59 Конституції України передбачає, що кожен має право на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» є неприпустимим ігнорування прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності.

Інспектор ПП Пархоменко С.Ю. своїми діями грубо порушив конституційні права позивача, а тому складена за таких обставин постанова підлягає скасуванню.

На підтвердження факту здійснення позивачем правопорушення, до оскаржуваної постанови відповідач не додав жодних належних доказів, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень допитаного в судовому засіданні в якості свідка інспектора патрульної поліції УПС МВС України рядового поліції Пархоменко С.Ю., оскільки він проводив розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_2, в зв'язку з чим є зацікавленою у результатах розгляду зазначеної адміністративної справи особою.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст. 62 Конституції України.

Відповідачем, в порушення вимог ст. 71 КАС України, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача. Відповідач не надав суду належні докази повідомлення ОСОБА_2 інспектором патрульної поліції про необхідність пред'явлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та його відсутності у ОСОБА_2 на час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тому, факт вчинення чи не вчинення адміністративного правопорушення залишився не з'ясованим, а постанову серії ПС3 № 103719 по справі про адміністративне правопорушення від 03 грудня 2015 року належить вважати не обґрунтованою.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За зазначених обставин справи, постанова про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, у зв'язку порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та недостатнім обґрунтуванням доказами вчиненого правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст. 19, 69-71, 76, 99, 100, 128, 143-146, 153-154, 160, 163, 171-2, 173, 177 КАС України, ст.ст. 254, 256, 287-294 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, серії ПС3 № 103719 від 03 грудня 2015 року, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення , до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Суддя