Справа № 806/2486/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м.Житомир справа № 806/2486/15

категорія 8.2.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника позивача Стариченка А.В.,

представника відповідача Крилової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення №21979-06-25-10 від 24.06.2015 р.,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" звернулося до суду з позовом до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, в якому просить визнати рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №21979-06-225-10 від 24.06.2015 незаконним та скасувати дане рішення.

В обґрунтування позову зазначає, що на дату винесення оскаржуваного рішення позивачем були оскаржені накази про проведення позапланової перевірки, за невиконання яких відповідачем було застосовано адміністративний арешт. Вважає, що відповідач не мав права виносити оскаржуване рішення, так як зазначені накази про направлення на перевірку видавалися Головним управлінням ДФС у Житомирській області, а рішення про застосування адміністративного арешту майна - Житомирською ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області, звідки вбачається, що вказує на те, що відповідач не видавав накази на проведення перевірки, а відповідно і не може вживати заходів адміністративного реагування за невиконання таких наказів. Крім того зазначає, що позивач не відмовлявся від проведення перевірки, а лише скористався своїм правом не допустити посадових осіб відповідача до проведення перевірки, у зв"язку з тим, що йому не були пред"явлені необхідні документи. Тому, просить скасувати спірне рішення.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема вказав, що у зв"язку з не допуском позивачем представників відповідача до перевірки, на підставі пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України в.о. начальника Житомирської ОДПІ було винесено рішення №21979-06-25-10 від 24.06.2015 "Про застосування адміністративного арешту майна" ТОВ ТК "Лідер Продукт". Зазначає, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 у справі 806/2422/15 провадження у справі про визнання правомірним та обґрунтованим рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна - закрито. Таким чином, просить відмовити у позові за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Встановлено, що 19.06.2015 року в.о. начальника Головного управління ДФС у Житомирській області, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.п.78.1.12 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), розпорядження Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 26.11.2014 №861-р (із змінами) та у зв"язку з проведенням службового розслідування відносно посадових осіб Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів згідно розпорядження Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів від 27.11.2014 №52-р. (зі змінами), видано наказ №342 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Торгова компанія Лідер-Продукт".

Посадовими особами контролюючого органу на підставі наказу №342 та направлень, здійснено вихід за адресою фактичного здійснення господарської діяльності платника податків з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки, в результаті чого ними складено акт від 22.06.2015 р. №18/22-01 про відмову від підпису у направленнях на перевірку та отримання копії наказу директором підприємства та акт від 22.06.2015 р. №19/22-01 про не допуск посадовими особами підприємства до проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період діяльності з 01.07.2012 по 31.12.2013 р.

На підставі пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України в.о. начальника Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів у Житомирській області Сковлюк .М. винесено рішення від 24.06.2015 №21979-06-25-10 про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ ТК "Лідер Продукт".

Позивач, вважаючи таке рішення протиправним , звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно із пунктом 94.3 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, а саме: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України).

Згідно пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України, керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття відповідачем спірного рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків була саме відмова від підпису у направленнях на перевірку та отримання копії наказу директором підприємства та не допуск до проведення документальної позапланової перевірки, про що посадовими особами відповідача було складено акти від 22.06.2015 №18/22-01 та №19/22-01.

Факт не допуску представників контролюючого органу до перевірки представником позивача в судовому засіданні не заперечувався.

Разом з тим, згідно із п.94.10 ст.94 Податкового кодексу України - арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Водночас, відповідно до підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

З пояснень представника відповідача вбачається, що ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 у справі 806/2422/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2015, провадження у справі за поданням ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30.06.2015 у справі 806/2422/15 провадження у справі за поданням Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів про визнання правомірним та обґрунтованим рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ ТК "Лідер-Продукт" - закрито у зв"язку з тим, що наявний спір про право. (а.с. 114). Дані обставини сторонами не заперечуються.

Отже, адміністративний арешт майна позивача не був підтверджений у судовому порядку, а відтак, вважається припиненим.

Таким чином, оскільки судом у встановлені строки не підтверджено обґрунтованість адміністративного арешту майна боржника, отже і спірне рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків на час розгляду справи втратило свою чинність та не є юридично значимим для позивача.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Тобто, кінцевою метою адміністративного процесу є захист прав, свобод та інтересів позивача.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги ту обставину, що оскаржуване рішення ніяким чином не порушує права та інтереси позивача, не впливає на його фінансовий стан та не зобов'язує до вчинення будь-яких дій, а отже, і не створює для останнього будь-яких наслідків, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ ТК "ЛІдер Продукт" відсутні. Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Лідер-Продукт" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконним та скасування рішення №21979-06-25-10 від 24.06.2015 р. відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 25 серпня 2016 р.