Справа № 0503/9272/2012
Суддя: Тверський С. М.
Дата ухвалення: 2012-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 0503/9272/2012
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2012

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Тверський С.М., розглянувши у відсутності сторін в письмовому провадженні у приміщенні суду в м. Артемівську справу за позовом Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайнного управління юстиції Донецької області, третя особа ОСОБА_1, про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року ВП № 34543818,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 року Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області звернулося до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайнного управління юстиції Донецької області про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року ВП № 34543818.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідно до виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2-а-8988-2010р., виданого 19.09.2012 року, про зобов'язання позивача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1., надбавки, як особі, що має статус дитини війни за період з 09.12.2009 року по 01.12.2010 року, відповідачем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року ВП № 34543818, яку позивач отримав 05.10.2012 р.

Позивач не згодний з постановою про відкриття виконавчого провадження, оскільки, вважає, що відповідачем було порушено підвідомчість виконавчого провадження, встановлену статтею 21 Закону України "Про виконавче провадження", а вказаний вище виконавчий лист Артемівського міськрайонного суду Донецької області повинен бути направлений на примусове виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції Донецької області, з огляду на що, позивач дійшов висновку допущення відповідачем незаконних дій та просить скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого проваджена від 24.09.2012 року ВП № 34543818.

Представник позивача надав заяву від, згідно якої просить розглянути справу без представника управління Пенсійного фонду України у м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області.

Представник відповідача, також, надав заяву від 07.11.2012 року, в якій просить розглянути справу без представника відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайнного управління юстиції Донецької області.

Третя в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, від неї не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 128 ч.4 КАС України, оскілки третя особа повідомлена належним чином повторне не зявилася в судове засідання, без поважних причин суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності третьої особи і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинсті України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справ судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі наведененої норми, а також, врахувавши клопотання сторін, суд дійшов до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно наданих письмових заперечень відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що згідно до вимог ч.1 ст.20 ЗУ Про виконавче провадженнявиконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування боржника або за місцем знаходження його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Згідно вимог ч.2 ст.20 вказаного Закону виконання рішення , яке зобов,язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем проведення таких дій.

Дослідивши наявні докази у справі, суд приходить до наступного.

Постановою від 24.09.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП № 34543818на підставі виконавчого листа Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 2а-8988-2009 , виданого 19.09.2012 року про зобов'язання позивача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1., надбавки як особі, що має статус дитини війни за період з 09.12.2009 року по 01.12.2010 року.

Цією ж постановою боржникові було запропоновано у семиденний строк з дня винесення постанови добровільно виконати її.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року позивачем було отримано 0510.2012 року, за вхідним № 2226/01-61, про що свідчи штамп вхідної кореспонденції на супровідному листі відповідача від 24.09.2012 року № 51556.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або діяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державне виконавчої служби порушено їхня права, свободи чи інтереси, а також, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.101 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Спірним питанням цієї справи є встановлення наявності порушень підвідомчості виконавчих проваджень з боку відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції, встановленої статтею 21 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІУ у редакції, яка діє з 09 березня 2011 року, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органі Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органа або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно пункту 1.5 Інструкції про порядок проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 25 грудня 1999 року (далі за текстом Інструкції), заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на майно боржника;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до пункту 4.19.1 Інструкції, якщо в районному (міському) органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного і того самого боржника, то вони об'єднуються у зведене виконавче провадження за постановою державного виконавця протягом трьох днів після закінчення строку, даного боржнику для добровільного виконання і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження. До зведеного виконавчого провадження повинні бути приєднані всі інші виконавчі документи, що надходять, стосовно стягнень з цього боржника протягом трьох днів після закінчення строку, поданого боржнику для добровільного виконання.

Відповідно до пункту 5.1.1. Інструкції про порядок проведення виконавчих дій та статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, шо знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних установах, на них накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

У разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, потрібних для виконання за виконавчими документами, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Згідно із вимогами частини 1 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленою законом;

4) в інших передбачених законом випадках. Якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, то стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно із частиною 2 статті 30 Закону України "Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, чи перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, постановою від 24.09.2012 року було відкрито виконавче провадження, отже, строк виконання цього виконавчого документу не збіг.

Однак, суд зазначає, що ст.21 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусово виконання рішень.

Так, частиною 2 ст.21 цього Закону передбачено, що на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими:

1) боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратур військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влад и та їх посадові особи;

2) сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до вимог частин 1,3 статті 21 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011р. територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади Кабінетом Міністрів України.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Згідно з пунктом 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

Відповідно до пункту 7 Положення, Пенсійний фонд України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 р. № 8-2, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25 лютого 2008 р. № 5, затверджено Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах районах у містах.

Згідно із підпунктом 1.3 цього Положення управління Пенсійного фонду України районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що наявними в матеріалах справи документами підтверджено наявність у позивача статусу територіального підрозділу центральних органів виконавчої влади та порушення з боку відповідача підвідомчості виконавчих проваджень, встановленої статтею 21 Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи зазначене та принципи частини 1 ст. 71 КАС України, згідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, суд дійшов висновку, що позивачем доведено незаконність дій відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайоного управління юстиції Донецької області, тому, позовні вимоги управління Пенсійного фонду України у м.Артемівську та Артемівському районі повинно бути задоволено у повному обсязі.

На підставі Закону України "Про виконавче провадження, Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 25 грудня 1999 року, та керуючись ст.ст.3,8-11,40,71,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Управління Пенсійного Фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайнного управління юстиції Донецької області, третя особа ОСОБА_1, про визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року ВП № 34543818задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року ВП № 34543818.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2012 року ВП № 34543818.

Ця постанова набирає законної сили, якщо її не буде оскаржено в строк передбачений для оскарження останньої.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького адміністративного апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанову винесено суддею одноособово в нарадчий кімнаті.

Головуючий суддя С. М.Тверський