Справа № 2-а-821/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-А-821
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року Суддя Путивльського районного суду Гриценко П.П. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі (далі - ПФУ) про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим. що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога протягом 2006-2007 р. р. їй не надавалося. а з січня 2008 р. виплачувалася лише в розмірі 10 % від мінімальної пенсії за віком незважаючи на те, що підвищенням Конституційного суду7 України № 6рп/2007 від 09.07.2007р. у справі № 1-29/2007 визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р.. якими зупинялася ст. 6 Закону7 України "Про соціальний захист дітей війни".

У звязку з цим просила зобовязати відповідача нарахувати і виплатити їй доплату за період з 09.07.07. по 1.12.2007. та з 22.05.08 і по теперішній час та зобов'язати відповідача сплачу вати їй надбавку до пенсії в розмірі 30% анімальної пенсії за віком довічно. Також просила поновити строк звернення до адміністративного суду, оскільки її право на отримання цієї соціальної допомоги було порушено шляхом прийняття ряду неконституційних нормативно- правових актів, про що вона дізналася лише у 2008 після висвітлення цих подій ЗМІ. у зв'язку з ухваленням конституційним судом вказаного рішення.

Позивачка свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутність (а с. 3).

Відповідач надіслав суду свої письмові заперечення (а. с. 11). в яких просив розглянути справу у її відсутність відмовити в позові виходячи з наступного:

- згідно зі ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу п. 9 Положення Про Пенсійний фонд України. Управління діяло у відповідності до положень ст. ст. 77, 110 Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік ", ст. ст. 71. 111 Закону України "Про державний бюджет України а 2007 рік ", а рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007 року від 09.07.2007 року зворотної дії у часі не має. У 2008 юці позивачу7 виплачувалась надбавка до пенсії в розмірі, передбаченому п. 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України". Також має місце законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не може бути застосований в силу ч. З цієї статті. Наполягали на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, встановлених ч. 1 ст. 100 КАС України, які позивач пропустив без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідкуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачка у справі, відноситься до категорії діти війни і перебуває на обліку в у правлінні ПФУ Путивльського району (а.с. 5-6).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за раху нок коштів Державного бюджету.

Дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік зупинено статтею 111 Закону країни від 19 грудня 2006 року «Про державний бюджет України на 2007 рік» (з урахуванням положень пункту 12 статті 71 цього закону) та визначено, що у 2007 році підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами (крім тих. на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачається з довідки Управління (а. с 7), позивачка як дитина війни таке підвищення до пенсії отримала у 2009 році: в січні-листопаді по 49 грн.80 коп., у 2008 році в розмірі: в січні - березні по 47 гри.. в квітні - червні по 48.10 рн., за липень - вересень по 48,20 грн., за жовтень-грудень по 49,80 грн., протягом 2006-2007 років таке підвищення не виплачувалося.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 року від 09 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними) положення пункту 12 лгатті 71, ст. 111 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" щодо такого зупинення дії ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни».

Аналогічно вирішувалось питання і на 2008 рік.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються дітей війни відповідно до ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», не з переконливим.

Положення статті 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних , мінімальною пенсію за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиноюпершою статті мінімального розміру пенсії за віком, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсії призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсі в віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії встановленої ст,46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни".

Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобовязань, покладених на УПФ законодавством.

За таких обставин, виходячи з приписів ч.2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішень Конституційним Судом України, відповідач зобов'язаний нараховувати та сплачувати позивачці доплату до пенсії передбачену ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і саме з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року Управління повинно було виплачувати позиваці підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Немає жодних законодавчих обмежень щодо виплати такого підвищення у 2009-2010 роках.

Доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни є безпідставними, оскільки відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення і перерахунок пенсій приймаються районним Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонер»

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду з позовом, враховуючи положення ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка визначає, я нараховані су ми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає та, виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що вимоги про встановлення обовязку України нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підлягають задоволенню оскільки суд не в праві перебирати на себе функцію державного органу, якому такі повноваження надані законом

Суд також зазначає, що вимоги позивачки про зобовязання проводити безстроково перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії встановленої законом не підлягають задоволенню, поскільки її права після постановлення рішення суду ще не порушені, а у відповідності до вимог п. п. 1, 2 ст. 2 КАС України, суд не має права забовязати в газі відповідача вчиняти якісь дії на майбутнє.

Однак виходячи зі змісту позову, з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління в частин: я виконання з 09.07.2007 року і з 22.05.2008 року приписів ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни, що призвело до порушення прав позивачки на своєчасне отримання підвищення до пенсії і зобовязати відповідач нарахувати та виплатити позивачці таке підвищення з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30,03.2010 року, тобто по день винесення рішеннях справі, з урахуванням раніше отриманих сум.

Відповідно до ч. ч. І, 3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з державного бюджету України на корвет позивачки понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22. 75, 92, 152 Конституції України, ст. 73 Закону України Ці Конституційний Суд України, ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ст. З, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст. ст, 8-11. 71. 94. 122, 160-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійною фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_2 підвищення до пенсі відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 09.07.2007 року та з 22.05.2008 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійсняй перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страх вання" і провести відповідні виплати за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 березня 2010 року.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 1 грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду пере Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3