Справа № 520/6064/16-а
Суддя: Прохоров П. А.
Дата ухвалення: 2016-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6064/16-а
Провадження № 2-а/520/439/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправними дії, визнати неправомірним та скасувати рішення Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси від 25.04.2016року за №138293 та зобов'язати Управління ПФУ в Київському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001р., згідно постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 31.03.2016р. за №26.

При цьому позивач посилається на те, що з грудня 2003 року він перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, позивач вважає, що він має право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку у розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

22.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в Київському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та надав довідку прокуратури Одеської області від 31.03.2016року №26.

Рішенням УПФ України в Київському районі м. Одеси №138293 від 25.04.2016 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії.

ОСОБА_1 вважає зазначені дії відповідача неправомірними, такими, що не відповідають чинному законодавству та порушують соціальні права позивача щодо пенсійного забезпечення та неправомірно звужує конституційні гарантії, а тому він вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова П.А. від 27.05.2016року було відкрито скорочене провадження по зазначеній справі, направлено відповідачу копію адміністративного позову з копіями доданих до нього документів та запропоновано у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копії документів направити на адресу Київського районного суду м. Одеса чи надати до канцелярії суду заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються або заяву про визнання позову, а також попереджено відповідача, що у разі ненадання заперечень або заяви про визнання позову у десятиденний строк з дня одержання ухвали суду, справа буде розглянута в порядку скороченого провадження за наявними в ній матеріалами.

09.06.2016року до канцелярії Київського районного суду м. Одеси від відповідача надійшли заперечення на адміністративний позов, в якому Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси просить у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що14.10.2014 року було прийнято Закон України „Про прокуратуру" №1697-VII, який визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» встановлено відповідне пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 20 ст. 86 вищезазначеного Закону умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 розділу 3 Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон №213-VIII), у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Так, відповідно до вищезазначеного Закону з 1 червня 2015року призначення, перерахунок пенсії відповідно до Закону України „Про прокуратуру" не здійснюється.

Стаття 86 Закону України „Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 року, яка регулює питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури мала набрати чинності з 25.04.2015року (через 6 місяців після опублікування цього Закону). Водночас, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» щодо відтермінування набрання чинності» №335-VIII від 02.04.2015року змінив дату набрання чинності з 25.04.2015року на 15.07.2015року.

Також відповідач зазначив, що Пенсійний фонд України надсилав лист від 29.07.2015року №36543/02-12 до Міністерства соціальної політики України (далі - Міністерство) про підтвердження або спростування вищевказаної позиції. Листом від 18.08.2015 №905/639/97-15року Міністерство надало відповідь про те, що Міністерство підтримує позицію Пенсійного фонду України викладену у листі від №3643/02-12.

Згідно з вищезазначеним листом Міністерство підтримує позицію Пенсійного фонду України з даного питання щодо відсутності права працівників прокуратури на призначення пенсії відповідно до Закону № 1697-VII з урахуванням положень пункту 5 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII.

Відповідач вважає, що положення п. 5 Закону № 213-VIII розповсюджується на Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014, оскільки він мав набрати законної чинності з 25.04.2015року.

Посилання позивача на ч.17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ є безпідставними, оскільки ці положення даної статті втратили законну силу.

Також відповідач зауважує, що 25.01.2012року Конституційним Судом України прийнято рішення № 3-рп/2012, в п.3 якого зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У зв'язку з вищевикладеним, відповідач вважає своє рішення №138293 від 25.04.2016року про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії законним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 3, ч. 4 та п. 4 ч. 5 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу. Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадження суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване рішення. Справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси з грудня 2003року як отримувач пенсії за вислугою років як працівник прокуратури та отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру». Редакція зазначеної статті змінювалась. Так, відповідно до ч.1 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_1, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

ОСОБА_1 була призначена пенсія у розмірі 90% від посадового окладу.

Законом "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Закон N 3668-VI), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права: "Прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії".

Тобто, з 1 жовтня 2011 року положення ч.1 ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13, 18 ст.50-1 Закону «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" змін не зазнали (змінилася лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч.13 ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Згідно з ч.18 ст. 50-1 Закону «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 (Постанова № 21-348а13).

22.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до УПФ України в Київському районі м. Одеси із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та надав довідку прокуратури Одеської області від 31.03.2016 року №26, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу.

Рішенням УПФ України в Київському районі м. Одеси №138293 від 25.04.2016 року позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 р. № 213-VII, з 01.06.2015р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема згідно з Законом України «Про прокуратуру». Відтак з 01.06.2015р. пенсії відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» не призначаються, а призначені не перераховуються. Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, які набрали чинності з 01.01.2015 року), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі вимог ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до вимог ч. 18 ст. 50-1 Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до вимог статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року №213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015року скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Суд вважає, що вказані норми закону, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи, що позивач 22.04.2016року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії є протиправним.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали. Отже, відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу на підставі заяви від 04.04.2016, документів пенсійної справи, довідки прокуратури Одеської області від 24.02.2016 року №242 про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на грудень 2010 року) з розрахунку 90% від середнього щомісячного (чинного) заробітку відповідної посади робітника прокуратури з 01.03.2016 без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

При виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду України, зокрема висловлені у постановах Верховного Суду України від 17.12.2013 року (справа №21-445а13), від 10.12.2013 року (справа №21-348а13), від 06.10.2015 року (справа №127/11720/14-а). Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, вказано, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Крім цього, відповідно до рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

В рішеннях Конституційного Суду України № 8-рп/99 від 06.07.1999 року (у справі щодо права на пільги) та №5-рп/2002 від 20.03.2002 року (у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) вказано, що Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України, перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, поліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо. Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства. Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постановах від 10.12.2013(справа №21-348а1), від 17.12.2013 (справа №21-445а13), від 06.10.2015 (провадження №127/11720/14-а).

У рішенні Конституційного Суду України №1-9/2015 від 13.05.2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1,3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 року зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), відповідач грубо порушує соціальні права і свободи позивача.

У відповідності до ч. 4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та додатковими документами 22 квітня 2016 року, перерахунок мав бути проведений починаючи з 01 травня 2016 року.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Виходячи з цих положень, на користь позивача слід стягнути з державного бюджету України його витрати зі сплати судового збору у сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 13, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо відмови у здійсненні перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 у розмірі 90% від суми місячного заробітку відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції від 12.07.2001року №2663-ІІІ, яка діяла на момент призначення пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси №138293 від 25.04.2016року про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90% від посадового окладу працівнику прокуратури Одеської області ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31 травня 2012року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» у зв'язку із збільшенням посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси здійснити з 01 травня 2016року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закон №2663-ІІІ від 12.07.2001р., згідно постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 року "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки виданої прокуратурою Одеської області від 31.03.2016р. за №26.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

10.06.2016

Суддя Прохоров П. А.