Справа № 554/4844/16-а
Суддя: Савченко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.07.2016 Справа № 554/4844/16-а
Справа № 554/4844/16-а
Провадження № 2-а/554/197/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2016 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Савченка А. Г.

при секретарі Гречка Є. В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки Мілокумової О. С.

представника третьої особи Каліновської О. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції роти № 4 батальйону УПП у м. Полтаві рядового поліції Мілокумової Ольги Сергіївни, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

15 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому зазначив, що 30 травня 2016 року він інспектором поліції Мілокумової О. С. відповідно до постанови ПС2 № 874905 на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу 255 грн. за порушення вимог пунктів 15.1 та 15.2 Правил дорожнього руху (далі - Правил), яке проявилось у неправильній зупинці ним автомобіля «Chevrolet Aveo» д. н. з. НОМЕР_1, чого він не допускав, а тому просить визнати дії інспектора ПП роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві противоправними, вказану постанову скасувати та провадження по адміністративній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні. При цьому він зазначив, що дійсно в зазначений в постанові день і час він рухався по вулиці Великотирновській у м. Полтаві заднім ходом в зв'язку з несправністю автомобіля, маючи намір доїхати до вулиці Героїв Сталінграду. В процесі руху виникла необхідність зупинитися. Коли він це зробив, залишивши автомобіль повернутим руху назустріч, то до нього підійшли працівники поліції та винесли постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності вказані дії, визнавши їх порушенням Правил. Вину свою він не визнає, а тому просить скасувати вказану постанову як незаконну.

Відповідачка Мілокумова О. С. та представник третьої особи Каліновська О. Г. позов не визнали та заперечували проти його задоволення, зазначаючи, що позивач допустив інкриміноване йому порушення Правил, рухаючись по дорозі заднім ходом та припаркувавшись на ній в зустрічному для руху по смузі напрямку. Виявивши це, відповідачка винесла оскаржувану постанову, відповідно до якої наклала на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши надані ними докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови серії ПС2 № 874905 від 30 травня 2016 року (а. с. 4) ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення п. п. 15.1 та 15.2 Правил, копію якої він отримав.

Під час розгляду справи в суді свідок ОСОБА_5, інспектор патрульної поліції, який спільно з відповідачкою, виявив порушення Правил позивачем, дав показання, які в повній мірі узгоджуються з показаннями відповідачки Мілокумової О. С.

Пояснення названих осіб знайшло своє підтвердження в ході перегляду в суді відеозапису виявлення порушення, роз'яснення порушнику його процесуальних прав та винесення постанови, із якого слідує, що ОСОБА_1 дійсно припаркував автомобіль в зустрічному для руху по смузі напрямку та визнав факт руху ним заднім ходом по дорозі.

Оцінюючи наведені докази та приймаючи їх до уваги, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 15.1 Правил зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони, відповідно до п. 15.2 Правил, дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Суд критично оцінює твердження позивача про обставини вчиненого ним порушення Правил, які він викладає в позовній заяві та показання про що дає в суді, оскільки аналіз їх змісту свідчить про суперечливість з іншими доказами по справі, а сутність про алогічність, а тому не приймає до уваги, розцінюючи їх як неправдиві. На це, зокрема, вказує той факт, що позивач вважає правильним те, що він здійснював рух по дорозі заднім ходом, що заборонено п. п. «г» п. 27.2 Правил, а отже є порушенням.

Крім того, автомобіль ним було припарковано з порушенням вимог п. п. 15.1 та 15.2 Правил.

Суд вважає, що надані стороною відповідача докази, які були досліджені під час розгляду справи в суді, свідчать про вчинення позивачем інкримінованого йому порушення Правил та законності притягнення його відповідачем до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення з дотриманням процесуальних процедур.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що нібито відповідачем при здійсненні процедури притягнення його до відповідальності були допущені порушення закону, на які він вказує, оскільки аналіз самого змісту, викладених ним порушень в інтерпретації правових норм позивачем, свідчить, на думку суду, про їх відсутність. Крім того, факт відсутності таких порушень встановлений судом під час перегляду відеозапису процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

Отже, судом встановлено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та обґрунтовано підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, який накладено в межах санкції статті закону, а тому постанова про це є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Суд вважає, що позивач пропустив строк на звернення до суду з поважних причин, а тому приходить до висновку про необхідність поновити його.

Керуючись статтями 283, 284, 288 КУпАП, статтями 6, 10, 11, 12, 14, 70, 71, 99, 159-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Вважати причину пропуску позивача ОСОБА_1 строк на звернення до суду поважною та поновити його.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 29 липня 2016 року.

Суддя А. Г. Савченко