Справа № 2-а-2422/11
Суддя: Курач І. В.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2422/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі: головуючого судді: Курач І.В., при секретарі: Сеник Л.Л., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання зробити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області, щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок та призначити їй: державну пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 10.11.2010 року.

У звязку з чим 27.04.2011 року вона звернулась до відповідача з заявою про проведення відповідних перерахунків однак, відповідачем в перерахунку відповідно до поданої заяви було відмовлено.

В судове засідання позивач не зявився, просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, надав заперечення відповідно до якого, позов не визнав. Вважає , що позивач пропустив строк звернення до суду і просить застосувати наслідки його пропущення, крім того в наданому письмовому запереченні, зазначила, що Законом України від 2007р. «Про державний бюджет України на 2008р та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (Закон№107) внесено зміни до ст.51 Закону №796, а саме: особам віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю призначається в розмірі 15 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008р ці зміни були визнані неконституційними. Водночас до законодавчого врегулювання розміру виплат по даним категоріям громадян, була прийнята Постанова КМУ від 28.05.2008 року № 530, якою встановлено, що щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю осіб віднесених до категорії 2 встановлена у розмірі 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач є інвалідом 3-ї групи, повязаної з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС і відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію у розмірі: державної пенсії 764 грн. 00 коп.; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю 114 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 3-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.2 ст.54 зазначеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3-ї групи, щодо яких встановлений зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивача, відповідач повинен керуватися Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які з огляду на пріоритетність нормативно-правових актів над підзаконними нормативно-правовими актами є пріоритетним для застосування. Постанова КМУ, яка визначає порядок виплати пенсії, призводить до звужування змісту, обсягу існуючих прав і свобод, що є порушенням ст.22 Конституції України.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 12 п.28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), та втратили чинність з 22.05.2008 року. Тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України 22.05.2008 року, вихідним критерієм обчислення пенсії по інвалідності ЧАЕС виступає лише мінімальна пенсія за віком.

Таким чином, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому суд вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам ст..19, 22 Конституції України, ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи те, що після 22 травня 2008 року і в подальшому, після відновлення положень статті статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у попередній редакції та з урахуванням того, що до цього часу ніяких змін до вказаного Закону не вносилось, дії відповідача щодо відмови у здійснені перерахунку державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність тривають і в подальшому, суд вважає, що слід поновити права позивача, шляхом зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату пенсійних виплат у вищевказаних розмірах з 16.11.2010 року за мінусом отриманих нею сум за вказаний період без обмежень будь яким строком до змін в законодавстві або зміни статусу позивача.

Керуючись ст.ст.19, 22 Конституції України, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2, 6, 8, 9, 99, 104 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16.11.2010року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області провести ОСОБА_1, перерахунок державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.11.2010 року, за мінусом отриманих нею сум за вказаний період та забезпечити їх виплату до зміни в законодавстві.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. В. Курач