Справа № 815/2583/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2583/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.,

сторін:

представник позивача - Харченко І.Є. (по довіреності),

представник відповідача - Бутрик А.О. (по довіреності).

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранс-Термінал» до Державної податкової інспекції у Киівському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 20.11.2015 року,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулось ТОВ «Югтранс-Термінал» до Державної податкової інспекції у Киівському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 20.11.2015 року.

У судовому засіданні 08.08.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених в адміністративному позові (а.с. 4-8). Також зазначив, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийняті податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими, крім того податкові повідомлення - рішення №№ та від 20.11.2015 року підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки винесені незаконно.

Представник відповідача заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що перевірка була проведена відповідно до вимог діючого законодавства та зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті в межах повноважень і на підставі діючого законодавства, а тому є правомірними з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов (а.с. 142-143).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив наступне.

Відповідач є місцевим підрозділом центрального органу державної виконавчої влади та здійснює повноваження щодо встановлення порушень податкового законодавства, нарахування, стягнення заборгованості з податків та зборів, штрафних санкцій, а тому справи за позовами щодо правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17, ст. 50 КАС України віднесені до юрисдикції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Судом встановлено, що 20 листопада 2015 року ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення №№ та , якими зобов'язано ТОВ «Югтранс-Термінал» сплатити штраф у загальному розмірі 481 857,40 грн. (а.с. 9-10).

Податкові повідомлення-рішення були винесені на підставі Акту про результати перевірки правил сплати (перерахування) податків, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 02 листопада 2015 року № 3106/15-02 (а.с. 11-13).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями №№ та від 20.11.2015 року, ТОВ «Югтранс-Термінал» оскаржило їх у судовому порядку.

Оцінюючи оскаржені рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В акті перевірки податковий орган обґрунтовує висновки тим, що ТОВ «Югтранс-Термінал» своєчасно не сплатив суму самостійно визначеного грошового зобов'язання протягом строків визначених ПК України по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий та березень 2015 року (№ від 19.03.2015 та № від 17.04.2015 відповідно).

Суд не погоджується з такою думкою, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що погашення податкових зобов'язань за лютий та березень 2015 року відбулось за рахунок податкового кредиту, сформованого у вересні-грудні 2013 року, що відображено у податковій декларації за травень 2015 року (а.с. 32-35).

Суд зазначає, що після використання в квітні 2015 року податкового кредиту, зареєстрованого на суму 3 500 000,00 гривень (рядок 27 декларації за квітень 2015 року), залишок непогашеного від'ємного значення на кінець звітного періоду склав 11 187 448,00 гривень (рядок 31 декларації за квітень 2015 року) (а.с. 28).

Як зазначено у позові, залишок невикористаного податкового кредиту на кінець квітня 2015 року мав би співпадати з залишком на початок травня 2015 року (в рядку 31 декларації вказується, що значення переноситься до рядка 26 наступного звітного періоду), але у рядку 26 декларації за травень 2015 року (залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на початок звітного податкового періоду) було Позивачем свідомо вказано лише 8 058 203,00 грн. (а.с. 34).

У судовому засіданні було встановлено, що різниця між цими сумами, яка складає 3 129 245,00 грн. (11 187 448,00 - 8 058 203,00), була використана для погашення податкових зобов'язань за лютий та березень 2015 року, зобов'язання за якими складали 3 019 642,00 грн. (1 798 932,00+1 220 710,00).

Таким чином, у податковій декларації за травень 2015 року було відображено використання податкового кредиту, акумульованого до 01 лютого 2015 року, для погашення зобов'язань за лютий та березень 2015 року. За таких умов, подання окремого уточнюючого розрахунку ПК України не вимагається, і тим більш не передбачено стягнення штрафу.

Відповідно до пункту 50.1. статті 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової деклараиії за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Строк давності для уточнення показників згідно з абзацом 2 пункту 102.1. Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (надалі - ПК України) становить 1095 днів, тобто його не було пропущено.

У наступних податкових деклараціях (за червень, липень, тощо) відображено прогресію зменшення податкового кредиту з урахуванням частини, яка була використана для погашення зобов'язань за лютий та березень 2015 року (а.с. 38-53).

Виходячи з вказаної в Акті перевірки дати, коли «фактичне податкове зобов'язання було сплачено» - 18 травня 2015 року, випливає, що податковий орган також погоджується з висновком про те, що погашення зобов'язань за лютий та березень 2015 року були відображені у травні 2015 року (в іншому випадку строк затримки сягав би дня проведення перевірки).

Таким чином, суд вважає, що Відповідач не врахував, що це не дата сплати, а дата відображення «у наступному звітному періоді» уточнених показників, як це передбачено пунктом 50.1. статті 50 ПК України.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 33 підрозділу 2 розділу XX ПК України, за вибором платника податку, який відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, залишки від'ємного значення, які виникли (були задекларовані) у звітних (податкових) періодах до 1 лютого 2015 року: або збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в ЄРПН, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 розділу V Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення, або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу, у редакції, що діяла у 2014 році.

Подання платником податків такої заяви (додаток 2 декларації) само по собі є подією, з якою пов'язане збільшення розміру податкового кредиту. Всі непогашені залишки від'ємного значення ПДВ без проведення перевірок, тобто автоматично, в силу заповнення заяви (додатку 2 до декларації), підлягають зарахуванню в якості податкового кредиту.

З огляду на зазначене, на час проведення перевірки (листопад 2015 року) з податкових декларацій вбачалось використання Позивачем непогашеного залишку сум податку на додану вартість для збільшення розміру суми податкового кредиту, зокрема у лютому та березні 2015 року.

Також суд зазначає, що періоди, в яких були сформовані податкові кредити, вже перевірялися податковим органом, за результатом чого порушень не було виявлено (підтверджується довідками про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «Югтранс-Термінал» бюджетного відшкодування податку у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів за вересень-грудень 2013 року). Тобто ТОВ «Югтранс-Термінал» використаний у лютому та березні 2015 року податковий кредит було сформовано правомірно.

Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, така ситуація склалася виключно через введення нової форми звітності, яка не враховувала особливості використання податкового кредиту. Так у рядку 20.2 поточного звітного періоду мало бути зазначено значення рядка 27 поточного звітного періоду (примітка** до пункту 20.2 декларації), який переноситься з додатку 2 попереднього звітного періоду. Однак у декларації за січень 2015 року така форма додатку ще не застосовувалась.

Враховуючи наведене, суд вважає, що змінена звітність не вплинула на розрахунки Позивача з бюджетом, а її наслідки були самостійно вчасно виявлені та виправлені платником податку до проведення перевірки.

Таким чином, висновок податкового органу про несплату суми грошового зобов'язання за лютий та березень 2015 року є помилковим.

Також, Відповідач в своїх запереченнях (абзац 10 ст. 2) (а.с. 142, зв. бік -143), зазначає, що недоїмка на суму 4 145 888,70 грн. була погашена 12.05.15 року, у зв'язку з виключенням з обліку сум у розмірі 11 797 304 грн., за податковими рішеннями Bl, В3 у зв'язку з запізненням надходження рішення суду по справі № 815/2561/15 щодо податкового повідомлення-рішення форми «В» № від 29.04.2015 року.

Судом встановлено, що 05 травня 2015 року Одеським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі № 815/2561/15 за позовом ТОВ «Югтранс-Термінал» до ДПІ у Київському районі про скасування податкових повідомлень-рішень від 15 січня 2015 року № та від 28 квітня 2015 року №№ , , . Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.20145 року по справі № 815/2561/15 адміністративний позов ТОВ «Югтранс-Термінал» до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області задоволено у повному обсязі, а податкові повідомлення-рішення від 15 січня 2015 року № та від 28 квітня 2015 року №№ , , скасовані.

16.02.2016 року Вищим адміністративним судом України, касаційну скаргу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області відхилено, ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 04.08.2015 року та постанову Одеського окружного адміністративного суду від 08.06.20145 року по справі № 815/2561/15 залишено без змін (а.с. 164-196).

Відповідно до абзацу 3 підпункту 10.2. пункту 10. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року № 7, скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Згідно з абзацом 4 пункту 56.18. статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи зазначене, поновлений 12 травня 2015 року податковий кредит існував і на момент подачі податкових декларацій за лютий та березень 2015 року. Прийняття Відповідачем незаконних податкових повідомлень-рішень жодним чином не могло вплинути на зобов'язання платника податку.

Тобто, застосування податковим органом штрафних санкцій не було результатом неправомірної поведінки ТОВ «Югтранс-Термінал», а було результатом ведення податковим органом внутрішнього обліку кредитних зобов'язань без врахування неправомірного зняття податкового кредиту.

З огляду на положення частини п'ятої статті 254 КАС України, рішення по іншій справі № 815/2561/15 набрало законної сили 04 серпня 2015 року.

Суд зазначає, що акт перевірки № 3106/16-02 було складено лише 02 листопада 2015 року, тобто через три місяці після набрання законної сили рішенням про скасування податкових повідомлень-рішень.

Крім того, судом встановлено, що у самому Акті перевірки не вказано вид перевірки, правові підстави для її проведення, а сам Акт перевірки не відповідає жодній затвердженій формі актів податкових перевірок.

Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України, передбачено проведення таких перевірок: камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Виходячи з викладеного в Акті перевірки, проведена перевірка може бути лише камеральною, оскільки це єдиний вид невиїзної перевірки, який не вимагає спеціального рішення керівника податкового органу або направлення на проведення перевірки (пункт 76.1. статті 76 ПК України).

Суд зазначає, що обмеження, встановлені пунктом 200.10. статті 200 ПК України, за яким протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Таким чином, право Відповідача на здійснення камеральної перевірки даних, заявлених у податковій декларації з ПДВ, підлягає законодавчому обмеженню у строках проведення такої перевірки, а саме - камеральну перевірку податковий орган вправі здійснити протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації.

Відповідно до підпункту 49.18.1. пункту 49.18. статті 49, пункту 202.1. статті 202, та пункту 203.1. статті 203 ПК України, податкова декларація з ПДВ подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює одному календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Суд зазначає, що спірна податкова декларація за лютий 2015 року була подана 19 березня 2015 року, а за березень 2015 року - 17 квітня 2015 року, тобто у встановлені законом строки. При цьому, граничний термін отримання податкової декларації за лютий 2015 року закінчився 20 березня 2015 року, а за березень 2015 року - 20 квітня 2015 року. Тобто, Відповідач мав здійснити камеральну перевірку даних, заявлених у податковій декларації за лютий 2015 року в строк до 20 квітня 2015 року включно, а за березень 2015 року - до 20 травня 2015 року.

Однак, згідно даних Акту перевірки, камеральна перевірка ТОВ «Югтранс-Термінал» була проведена у листопаді 2015 року, тобто поза межами передбаченого пунктом 200.10. статті 200 ПК України строку проведення камеральних перевірок.

Враховуючи наведене, встановлені в акті перевірки від 02 листопада 2015 року № 3106/15-02 порушення не є доведеними, отже позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 20.11.2015 року є обґрунтованими, тому їх належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не доведено правомірність та обґрунтованість висновків, викладених в акті перевірки від 02 листопада 2015 року № 3106/15-02 року, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №№ та від 20.11.2015 року.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовна вимога обґрунтована, документально підтверджена, відповідає чинному законодавству, отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранс-Термінал» до Державної податкової інспекції у Киівському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2015 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранс-Термінал» (, адреса - 65121, м. Одеса, вул. М. Жукова, 2) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області судовий збір у розмірі 7227 (сім тисяч двісті двадцять сім) гривень 87 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 12.08.2016 року.

Суддя Бутенко А.В.

.