Справа № 227/1/12
Суддя: Тарнавський М. В.
Дата ухвалення: 2012-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/227/174/12
і м е н е м У к р а ї н и
27.08.2012 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Тарнавський М. В.
при секретарі Зоріна О. Г.,
В судовому засідані позивач підтримує свої позовні вимоги.
Відповідач по справі - Хмільницька міська рада Вінницької області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позову.
Ч. 9. ст. 59 За:хну України “Про місцеве самоврядування в Україні”визначає, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.
Отже, закон не визначає підстав для скасування зазначених рішень а визначає лише право на скасування.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. 9 КАС України, встановлено, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.
Ст. 2 КАС України визначає, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вищевикладеного можна зробити висновок, що прийняте рішення Хмільницькою міською радою про скасування рішення виконавчого комітету повинно відповідати зазначеним вище вимогам ст. 2 КАС України.
Перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, на що звернуто увагу судів в правових позиціях викладених в постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008р. №2 “Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ”слід зазначити наступне.
В резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої ст.19, ст.144 Конституції України, статті 25, частини першої, десятої статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з наступними змінами) стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни необхідно розуміти так, що органи місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Чинне законодавство України містить низку законодавчих актів, якими прямо передбачено право органу місцевого самоврядування скасовувати свої рішення з тих чи інших питань, віднесених до сфери їх управління, а також рішення виконавчих органів місцевого самоврядування.
Разом з тим, щодо актів індивідуальної дії законом передбачений інший порядок, про що вказав в своєму рішенні Конституційний Суд України.
В мотивувальній частині рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 визначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб’єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.
У відповідності до ч. 7 ст. 9 КАС України дане рішення Конституційного суду України повинно бути застосовано доданих правовідносин.
Також в рішенні Конституційного суду України зазначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.
Так згідно рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 30.06.1998р. №141) являється ненормативно-правовим актом а актом одноразового застосування було надано в постінне користування земельну ділянку та доручено відділу земельних ресурсів провести роботу по видачі державних актів на право постійного користування землею.
Отже, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 30.06.1998р. №141 було виконано та вичерпало свою дію шляхом його виконання.
Так ст. 69 Закону України “Про Конституційний суд України”визначає, що рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.
Згідно ст. 63 Закону України “Про конституційний суд України”рішення і висновки Конституційного Суду України мотивуються письмово, підписуються окремо суддями Конституційного Суду України, які голосували за їх прийняття і які голосували проти їх прийняття, та оприлюднюються. Вони є остаточними і не підлягають оскарженню.
Крім того відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Згідно ст..141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:
а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;
б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;
в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;
г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;
ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;
д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;
е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;
є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.
Отже, в даному випадку жодна із підстав для припинення права користування земельною ділянкою в оскаржувному рішені міської ради не зазначена.
П. 16 ст. 46 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”передбачено, що сесії ради проводяться гласно. У разі необхідності рада може прийняти рішення про проведення закритого пленарного засідання.
Однак, на засідання міської ради запорошено представників позивача не було.
З урахуванням вищевикладеного оскаржуване рішення Хмельницької міської ради прийняте не на підставі Конституції та законів України; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень дій чи бездіяльності.
Ст. 18 КАС України визначає, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;
Згідно ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.
Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
З урахуванням вищевикладеного на підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 26,46 Закон) України „Про місцеве самоврядування в Україні", рішення КСУ 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, ст.сг. 63. 69 Закону України „Про конституційний суд України" та керуючись ст.ст.2,5,9,17,18.19,99-100,104,105,106,158-163, 167 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Визнати протиправним та скасувати рішення 19 сесії 6 скликання Хмільницької міської ради Вінницької області від 26.01.2012 року № 492.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу, в разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанову можна оскаржити до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Хмільницький міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.
Суддя Тарнавський М. В.