Справа № 2-а-1132/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-1132/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2010 року м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Гриценко П.П. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управлінням Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФУ) про зобовязання вчинити дії, стягнення суми недоплаченого підвищення до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що відноситься до категорії дітей війни і згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати УПФУ здійснюються не у відповідності із цим Законом, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та стягнути недоплачене за період з 20.08.2009 р. по період дії Закону України "Про соціальний захист дітей війни, а також судові витрати.

В своїх письмових запереченнях на позов УПФУ позов не визнало з посиланням на відсутність у нього коштів на ці виплати та на законодавчу невизначеність механізму вирахування розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не підлягає застосуванню в силу ч. З цієї статті. Вказувало і на порушення строків звернення до суду.

Позаяк предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді Путивльського районного суду від 02.11.2010 р. позов в частині вимог про здійснення перерахунку і виплат за період з 20,08.2009 р. по 31.04.2010 р., залишено без розгляду.

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин, є підставою для висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в УПФУ, має статус дитини 1 війни у розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 цього Закону в редакції від 18.11.2004 р.(далі - Закон № 2195-ІУ), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таке підвищення до пенсії в період заявлених позовних вимог позивач отримував щомісячно в сумі 49 грн. 80 коп., тобто у розмірі, встановленому п. 8 постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Підвищення до пенсії в розмірі З0 відсотків мінімальної пенсії за віком було виплачено йому по 19.08,2009 р. на підставі постанови Путивльського районного суду від 19.08.2009 р.

Разом з тим, протягом заявлених позовних вимог дія ст. 6 Закону № 2195-іV ( в редакції від 22,05.2008 р.) не зупинялась, її редакція змін не зазнавала, тому вона підлягала застосуванню при обчисленні пенсії позивачу,

Розмір такого підвищення, визначений п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», не міг бути застосованим через суперечність положенням Закону № 2195-ІУ, норми якого мають вищу юридичну силу.

Законодавча невизначеність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІУ, наявність якої констатував в п. 3.2 ухвали № 27-у/2009 від 19.05.2009 р. Конституційний Суд України, не є перешкодою для вирішення спору, оскільки в силу ч. 4 ст. 8 КАС України заборонена відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі ч. 7 ст. 9 КАС України до правовідносин сторін за аналогією закону слід застосувати загальні норми щодо мінімального розміру пенсії за віком, які в даному випадку містяться лише у Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»( далі - Закон N 1058-І//), ч. 1 ст. 28 якого мінімальна пенсія за віком була встановлена на рівні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. З ст. 28 цього Закону не є перешкодою для такого розрахунку, через відсутність іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір.

Таким чином, протягом заявлених позовних вимог позивачу мав бути визначений розмір підвищення до пенсії виходячи з ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону N 1058-1V, а зворотне свідчить про порушення його права на державну соціальну підтримку дітей війни, гарантовану Законом № 2195-ІУ.

Є безпідставним посилання УПФУ, обовязком якого згідно "Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 р. № 8-2) є забезпечення нарахування (перерахунку) і виплати пенсій, на відсутність бюджетного фінансування соціальних гарантій, передбачених Законом N9 2195-ІV, оскільки якщо чинне правове регулювання передбачає виплату певних надбавок, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні закони є чинними, а також посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, про що зауважив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 р. по справі Кечко проти України.

У відповідності до ч. 1 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Не ґрунтуються на законі і позовні вимоги в частині встановлення обов'язку відповідача проводити такі виплати позивачу на період дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни»., оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання цих суспільних відносин.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим відновити порушені права позивача на своєчасне отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону № 2195-ІУ, та з метою повного захисту його прав на підставі ч 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог зобовязавши суб'єкта владних повноважень нарахувати та виплатити недоотримані суми такого підвищення з 01.05.2010 р. по 10.11.2010 р., тобто по день винесення рішення у справі з урахуванням раніше отриманих сум.

За правилами чч. 1, 3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджету України на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 8-9, 94, 99,183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул, Кірова. 34 м. Путивль Сумської області ) здійснити ОСОБА_1 ( Іден. № НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії з підвищення її на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни із розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і провести виплату недоплачених сум пенсії за період з 01.05.2010 р. по 10.11.2010 р., з урахуванням виплачених коштів за ці місяці.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити,

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. повернення судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2