Справа № 359/4831/16-а
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/359/165/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 серпня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» про визнання не чинним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що мешканка м. Бориспіль ОСОБА_2 за усною домовленістю з ОСОБА_1 звернулась до Бориспільської міської ради Київської області про надання копії рішення ради щодо розширення меж кладовища, розташованого за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Широка, 17. Листом від 18 січня 2016 року за №12-33-152 Бориспільська міська рада Київської області надала позивачу копію рішення Бориспільської міської ради від 16 грудня 2014 року за №4815-58-VI «Про надання дозволу комунальному підприємству «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування площею 0,7500 га для обслуговування та будівництва будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вул. Широкій, 17 у місті Бориспіль». Відповідно до змісту даного рішення, Бориспільська міська рада надала дозвіл КП «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування площею 0,7500 га для обслуговування та будівництва будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вул. Широкій, 17 у м. Бориспіль. Як зазначає позивач орган місцевого самоврядування має право та зобов'язаний прийняти рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою виключно якщо таке рішення не буде суперечити вимогам законодавства щодо місцярозташування даної земельної ділянки. Проте дане рішення Бориспільської міської ради прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки житлова будівля ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і дистанція від цієї житлової будівлі до кладовища буде менше, а ніж встановлені ДСанПіН «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ у населених пунктах України» 300 метрів. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати нечинним та скасувати рішення Бориспільської міської ради Київської області від 16 грудня 2014 року №4518-58-VI «Про надання дозволу комунальному підприємству «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування площею 0,7500 га для обслуговування та будівництва будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вул. Широкій, 17 у місті Бориспіль».

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 пред'явлений позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача Гавриленко Ю.М. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила суд відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи КП «Виробниче управління комунального господарства» у судове засідання не з'явився та про своє ставлення до пред'явленого позову суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільської міської ради від 16 грудня 2014 року №4815-58-VI надано дозвіл КП«Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування у межах 0,7500 га (точну площу визначити проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки) для будівництва та обслуговування будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вул. Широка, 17 у м. Борисполі (а.с.10).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

Згідно з вимогами ст.125 ЗК України право власності право постійного користування земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, ч.1 ст.122 ЗК України саме до повноважень міських рад належить передача земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до вимог ст.123 ЗК України рішення міської ради про надання земельної ділянки комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Відповідний орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 -цього Кодексу.

Як передбачено ч.5 та ч.6 ст.186-1 ЗК України органи зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

За таких обставин, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 передчасними, оскільки на даний час Бориспільською міською радою надано дозвіл КП «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Широка, 17 у м. Бориспіль у постійне користування, а при затвердженні даного проекту землеустрою відповідними органами буде перевірено його відповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

За правилами ч.1 та ч.3 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Проте, всупереч цьому в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 є власником житлової будівлі, що знаходиться в м. Бориспіль по вул. Широка, 27.

У відповідності до ч.6 ст.71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

У судовому засіданні судом було роз'яснено право представника позивача на надання доказів на підтвердження, того, що позивач є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 та житлового будинку, що розташований на ній. Проте, представник позивача даним право не скористався.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що рішення Бориспільської міської ради Київської області від 16 грудня 2014 року №4518-58-VI «Про надання дозволу комунальному підприємству «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування площею 0,7500 га для обслуговування та будівництва будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вул. Широкій, 17 у місті Бориспіль» порушує права та інтереси ОСОБА_1

Водночас, виходячи з вимог ч.3 ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути обґрунтованим, ухваленим на підставі обставин, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, та в жодному разі не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положенням ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Саме тому, судом критично сприймаються доводи позивача стосовно того, що оспюроване рішення, яке спрямоване на розширення меж кладовища за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Широка, 17, призведе до того, що дистанція від житлової забудови позивача до кладовища буде меншою, а ніж передбачені п.3.5 ДСанПіН 2.2.2.028-99 «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ у населених пунктах України» санітарно-захисна зона від території кладовища традиційного поховання і крематорію до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів повинна бути не меншою 300 м.

Зважаючи на викладене судом не встановлено підстав для визнання нечинним та скасування рішення Бориспільської міської ради від 16 грудня 2014 року №4815-58-VI «Про надання дозволу комунальному підприємству «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування площею 0,7500 га. для обслуговування та будівництва будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вулиці Широкій, 17 у місті Бориспіль», а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.92, ч.1 ст.122, ст.123, ст.125, ч.5 та ч.6 ст.186-1 ЗК України, ч.1 ст.6, ч.4 ст.70, ч.1 та ч.3, ч.6 ст.71, ст.ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання не чинним та скасування рішення Бориспільської міської ради Київської області від 16 грудня 2014 року за № 4815-58-VI «Про надання дозволу комунальному підприємству «Виробниче управління комунального господарства» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування площею 0,7500 га. для обслуговування та будівництва будівель закладів комунального обслуговування (для розширення кладовища) по вулиці Широкій, 17 у місті Бориспіль».- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський