Справа № 813/7739/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/3684/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у адміністративній справі №813/7739/14 за позовом ОСОБА_1 до Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2014 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Стрийської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.09.2014 № , 29.09.2014 № , 30.09.2014 № видані Стрийською ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.09.2014 року на підставі направлень № 000497/17-02, № 000498/17-01, № 000500/21-00 від 24.09.2014 року службовими особами відповідача проведено фактичну перевірку магазину - майстерні побутової техніки за адресою м. Стрий, вул. Колесси, 55/75 суб'єкта господарської діяльності ОСОБА_1, за результатами якої складено Акт перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій № 1525/17-02/НОМЕР_4 від 24.09.2014 року.

На основі висновків акта перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення № , № від 29.09.2014 року, № від 30.09.2014 року.

Відповідно до п. 1 та п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього ж Закону за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи вчинене вперше - 1 гривня.

Відповідно до ст. 20 цього ж Закону до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. п. 10.2.1. п. 10.2. ст. 10 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до місцевих зборів належить збір за провадження деяких видів підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п. п. 267.1.1. п. 267.1. ст. 267 ПК України платниками збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності є суб'єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), їх відокремлені підрозділи, які отримують в установленому цією статтею порядку торгові патенти та провадять торговельна діяльність у пунктах продажу товарів.

Відповідно до абз. 3 п. 125.1. ст. 125 ПК України суб'єкти господарювання, що проводять торговельну діяльність, здійснюють торгівлю готівковими валютними цінностями, діяльність у сфері розваг та надають платні послуги за здійснення діяльності, передбаченої статтею 267 цього Кодексу, без отримання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого підпунктами 267.6.4-267.6.6 пункту 267.6 статті 267 цього Кодексу (крім діяльності у сфері розваг), сплачують штраф у подвійному розмірі збору за весь період здійснення такої діяльності, але не менше подвійного його розміру за один місяць.

Судом першої інстанції встановлено, що фактичну податкову перевірку, за наслідками якої прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, проведено в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Від імені керівника суб'єкта господарювання акт перевірки підписано ОСОБА_2.

ОСОБА_2 надано письмове пояснення до акта перевірки (а. с. 77), відповідно до якого ОСОБА_3 є її кумою, і у відсутності ОСОБА_2 може продати товар, зокрема ремінь вартістю 100 грн. На час проведення перевірки патент на здійснення роздрібної торгівлі запчастинами до побутової техніки і надання послуг ремонту був відсутній.

Також судом першої інстанції допитано в якості свідка ОСОБА_2, яка пояснила, що ОСОБА_3 не була продавцем, однак здійснила продаж товару на суму 100 грн. та виписала товарний чек. Допитана в якості свідка ОСОБА_3 ствердила, що працювала у приміщенні, в якому проводилась податкова перевірка, на підставі договору оренди, зокрема, малювала картини. Під час здійснення купівлі товару знаходилась у приміщенні сама, здійснила продаж товару (ременя) та видала товарний чек.

Взявши до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, про те, що саме ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за порушення податкового законодавства, встановлені під час проведення фактичної податкової перевірки 24.09.2014 року, оскільки господарська діяльність з надання послуг з ремонту побутової техніки та продажу запчастин здійснювалась у його власному приміщенні, у тому числі особою, уповноваженою ОСОБА_1 вести справи від його імені.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч.1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року у адміністративній справі №813/7739/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 23 серпня 2016 року.