Справа № 2-а-904/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-904/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м.Рівне про перерахунок пенсії звернулась ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги позивача повністю підтримав. Просить суд визнати неправомірною бездіяльність відповідача ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м.Рівне в не перерахунку пенсій по інвалідності, передбаченої ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №79б-ХП виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року та зобовязати відповідача ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м.Рівне провести перерахунок державної пенсії, як інваліда III групи, згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХН, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ГУ від 09 липня 2003 року, починаючи з 22 травня 2008 року й надалі перераховувати та виплачувати її.

Представник відповідача ОСОБА_3 пенсійного Фонду України в м.Рівне в судове засідання не з"явилась, однак подала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи у її відсутності в порядку письмового провадження. Як вбачається з поданих до суду заперечень на адміністративний позов позивача, представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнала з тих підстав, що пенсія позивачу ОСОБА_2 по інвалідності третьої групи від захворювання повязаного з Чорнобильською катастрофою, за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нарахована і виплачується відповідно до чинного пенсійного законодавства. Немає підстав застосовувати зазначений мінімальний розмір пенсії за її віком при обчисленні пенсійних виплат відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 95 Конституції України визначено, що будь-які видатки на загально -суспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються законом про Державний бюджет України. Норми, які вводяться цим законом діють протягом бюджетного року та є пріоритетними відносно інших законів.

Крім того, відповідно до п.2 ст.99 КАС України строк звернення до адміністративного суду встановлений в один рік. Позивач протягом періоду з 22 травня 2008 року по 18 січня 2010 року отримує пенсійну виплату, визначену в розмірі відповідно до діючого законодавства і має можливість дізнатися про порушення своїх прав протягом вищезазначеного періоду. В звязку з вищенаведеним, просить суд застосувати, положення ст.99 КАС України стосовно річного строку звернення до суду.

На підставі викладеного представник відповідача просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється інвалідом III групи захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серії А №420247 виданого 02 квітня 2002 року з якого вбачається, що ОСОБА_2 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні довідки МСЕК серії МСЕ №127751 від 11 березня 2008 року ОСОБА_2 встановлена третя група інвалідності з 11 березня 2008 року по 1 квітня 2011 року, захворювання пов»язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Встановлена позивачу ОСОБА_2 інвалідність III групи віднесена до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у звязку з чим вона отримує пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розрахунок пенсії позивачу ОСОБА_3 пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області провело виходячи з розміру 19,91 грн. установленого чинною на той час постановою Кабінету Міністрів України від 03 січня 2002 року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

При розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року №523. Дана постанова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 2 Постанови від 03 січня 2002 року №1 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, всупереч положенням зазначених статей закону, й ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи з загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями #50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню не підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням

якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини 3 статті 28 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на думку суду не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для

розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з передбаченого законом строку звернення до адміністративного суду, на застосуванні якого наполягає представник відповідача, суд приходить до висновку, що для захисту та відновлення порушеного права позивача, позовні вимоги в частині зобовязання ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України у м.Рівне Рівненської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком підлягають до задоволення лише за 2009 рік, а не з 22 травня 2008 року, як просить в своєму позові позивач, оскільки ні в адміністративному позові позивачем, ні в судовому засіданні представником позивача не було наведено будь-яких поважних причин, які б позбавляли можливості позивача своєчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Поряд тим, позовні вимоги позивача в частині проведення у подальшому перерахунку пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму не підлягають до задоволення, оскільки позивачем та її представником не надано суду жодного доказу у підтвердження невизнання, оспорювання чи порушення її прав відповідачем у майбутньому, а доказування наявності підстав для задоволення позову в цій частині не може грунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9,11,17,18,71,94, 99,100,160,161,162,163,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовільнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м.Рівне в не перерахунку пенсій по інвалідності ОСОБА_2, передбаченої ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №7 96-ХП виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року.

Зобовязати ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 пенсію в розмірі б мінімальних пенсій за віком за 2009 рік.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Пенсійного Фонду України в м.Рівне Рівненської області про проведення у подальшому перерахунку пенсії у разі підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, розмір якої відповідає розміру прожиткового мінімуму - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом > подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ,в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: