Справа № 810/2316/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2016 року м. Київ 810/2316/16

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Панової Г.В., суддів: Панченко Н.Д., Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Дистрибьюшн"

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн Дистрибьюшин" з позовом до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 14.06.2016 № 000565 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення прийнято за відсутності порушень з боку позивача, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн Дистрибьюшн" не було порушено вимог частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Також позивач, зазначив, що ним своєчасно було направлено звіт форми 1-ОА до органу ДФС України, що підтверджується повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в адміністративному позові та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи корінцем «Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу» № 850. Надав суду письмові заперечення, в яких не погоджувався з позовними вимогами позивача, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів заперечень посилався на те, що позивачем не подано вчасно до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії (на право оптової торгівлі алкогольними напоями), звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом, що має подаватись щомісяця до 10 числа наступного місяця, чим порушено вимоги частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95р. № 481/95-ВР (надалі - Закон України № 481).

Крім того, представник відповідача у своїх запереченнях зазначив, що прийменником «до» (до 10 числа) у частині третій статті 16 Закону України № 481, законодавець обмежує строк подання звіту останньою годиною дня - 9 числа.

Також, представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням посадової особи, що супроводжує дану справу на лікарняному та з метою надання додаткових доказів у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням думки представника позивача, керуючись вимогами частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання представника позивача.

Згідно з частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд протокольною ухвалою від 18.08.2016 вирішив розгляд даної справи здійснювати в порядку письмового провадження в межах строку розгляду адміністративних справ.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн Дистрибьюшн", ідентифікаційний код 37285565, зареєстроване як юридична особа 01.10.2010.

Як платник податків перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Києво - Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області з 04.10.2010.

29.10.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн Дистрибьюшин" отримало ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний номер 100327, видану Державною фіскальною службою України.

14.06.2016 року ДФС України прийнято рішення № 000565 про застосування штрафних санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн Дистрибьюшин" на підставі висновку Головного управління ДФС у Київській області, надісланого листом від 25.02.2016 року № 1190/8/10-36-21, яким встановлено порушення частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: несвоєчасне подання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за листопад 2015 року (1-ОА).

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи, що воно прийняте відповідачем за відсутності порушень з боку позивача звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95р. № 481/95-ВР.

Частиною першою статті 16 Закону України № 481 передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Суб'єкти господарювання, які здійснюють виробництво та торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність, передбачену Законом України № 481.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» суб'єкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Форма звітів щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів та Інструкцій щодо їх заповнення затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 27.04.06 № 228 «Про затвердження форм звітів щодо придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів та інструкцій щодо їх заповнення», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 16.06.06 № 713/12587 (далі - Наказ № 228), що діяв на момент подачі позивачем звіту.

Відповідно до пункту 1.1. Інструкції щодо заповнення форми № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв» (далі - Інструкція щодо заповнення форми № 1-ОА), затвердженої наказом № 228, звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв і тютюнових виробів подають суб'єкти господарювання, які одержали ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами, незалежно від форм власності.

Пунктом 1.4. Інструкції щодо заповнення форми № 1-ОА встановлено, що звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, надається до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України за місцем реєстрації суб'єкта господарювання.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України № 481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 18 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Водночас, ані Законом України № 481, ані Інструкцією щодо заповнення форми № 1-ОА не конкретизовано спосіб подачі вказаного звіту, а лише зазначено орган до якого він подається.

У зв'язку з цим, відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, при визначенні способу подачі вказаного звіту у частині, яка не врегульована спеціальним законодавством, слід застосовувати аналогію закону, тобто використовувати правові акти, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону).

За таких обставин, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, а саме статті 255, відповідно до якої:

- якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

- письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Як встановлено судом, позивачем 09.12.2015 року, направлено до контролюючого органу засобами поштового зв'язку звіт за формою № 1-ОА за листопад 2015 року, на підтвердження чого позивачем надано корінець «Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу».

Таким чином, з урахуванням положень статті 255 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позивачем було вчасно подано до податкового органу звіт за формою № 1-ОА, а посилання відповідача на те, що позивачем було порушено частину 3 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є необґрунтованими, оскільки позивачем було надано звіт в строк встановлений законом.

Представник відповідача у свою чергу жодних доказів на підтвердження правомірності прийнятого рішення суду не надав.

Крім того, висновки відповідача відносно того, що звіт подається виключно до 9 числа є помилковими, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства останнім днем подачі звіту є саме 10 число наступного місяця.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення ДФС України від 14.06.2016 № 000565.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 97 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач вимог про відшкодування судових витрат не заявляв, судові витрати стягненню на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70, 71, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 14.06.2016 № 000565 про застосування фінансових санкцій у розмірі 17 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядку, встановленому статтями 185-187 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий - суддя Панова Г. В.

Судді: Горобцова Я.В.

Панченко Н.Д.