Справа № 809/778/16
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2016 р. Справа № 809/778/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Єлізарової У.Г.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Мадриги М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Івано-Франківська митниця ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 2, № від 26.05.2016 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Івано-Франківська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 2, № від 26.05.2016 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення положень Митного кодексу України, Податкового кодексу України необґрунтовано та безпідставно зробив висновок про невірне декларування терміну використання вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України та протиправно, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями №2, № від 26.05.2016 року відповідно збільшив суму грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 50829,63 грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 40663,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10165,93 грн.; з податку на додану вартість в розмірі 10165,93грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 8132,74 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2033,19 грн., оскільки такий висновок ґрунтується лише на даних офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім", який надав відповідачу витяг з бази даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, що є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявленого позову заперечив, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

20.04.2015 року на митну територію України через митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС ОСОБА_5 по дорученню ОСОБА_4. ввезено автомобіль виробника "DAIMLERCHRYSLER AG" (Німеччина), а саме вантажний автомобіль бувший у використанні марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 211", номер кузова НОМЕР_2.

24.04.2015 року на митному посту "Коломия" Івано-Франківської митниці здійснено митне оформлення вказаного вантажного автомобіля за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_3 митною вартістю 74332,10 грн. згідно митної декларації від 24.04.2015 року за № 206020000/2015/400200. При митному оформленні автомобіля вказано дату першої реєстрації - 23.06.2010 року, відповідно ставка акцизного податку склала 0,02 євро/куб.см, як для вантажного автомобіля, що використовувався до 5 років.

Позивачем під час митного оформлення автомобіля сплачено, зокрема, акцизний податок за ставкою 0,02 євро за 1 куб.см об'єму двигуна в сумі 1042,66 грн. та податок на додану вартість в розмірі 20 відсотків в сумі 17304,92 грн.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведена документальна невиїзна перевірка з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності платником податків ОСОБА_4 згідно митної декларації від 24.04.2015 № 206020000/2015/400200, за результатами якої складено акт від 16.05.2016 року за № 277/09-19-13-02/НОМЕР_4 (а.с.19-24).

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 215.3.5-2. пункту 215.3. статті 215 Податкового Кодексу України внаслідок невірно задекларованого терміну використання вантажного автомобіля, ввезеного на митну територію України по митній декларації від 24.04.2015 № 206020000/2015/400200, в результаті чого допущено суттєве зменшення сплати митних платежів та спотворення митної статистики.

У відповідності до висновків осіб, які здійснювали перевірку, ввезений вантажний автомобіль відповідає коду УКТ ЗЕД 8704, як такий, що використовувався з 5 до 8 років згідно листа офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" за № 08/02 від 09.02.2016 року, з посиланням на витяг з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information, в яких зазначено дату виготовлення вантажного автомобіля - 12.06.2008 року та дату першої реєстрації автомобіля - 23.06.2008 року, відтак визначено застосування коефіцієнта 40 до ставки акцизного податку, тобто для оподаткування даного автомобіля повинна застосовуватися ставка акцизного податку 0,8 євро/см.куб.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 26.05.2016 року за №2, яким збільшено суму грошового зобов'язання з акцизного податку в розмірі 50829,63 грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 40663,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 10165,93 грн.; № , згідно якого позивачу донараховано податку на додану вартість в розмірі 10165,93грн., з них за податковими зобов'язаннями на суму 8132,74 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 2033,19 грн.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки (частина 1 статті 50 Митного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно частини 5 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 265 Митного кодексу України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобов'язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).

Згідно із частиною 1 статті 293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант.

Особою, на яку покладається обов'язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків (частина 2 статті 293 Митного кодексу України).

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів (пункт 8 частини 1 статті 336 Митного кодексу України).

Частиною 6 статті 345 Митного кодексу України передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов'язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно частини 2 статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частиною 1 статті 352 Митного кодексу України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно приписів пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 180.1. статті 180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1. статті 190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків (пункт 193.1. статті193 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 206.1. статті 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до абзацу 5 пункту 215.1. статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать серед іншого і транспортні засоби для перевезення вантажів.

Пунктом 215.2. статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

Згідно положень підпункт 215.3.5-2. пункту 215.3. статті 215 Податкового Кодексу України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД НОМЕР_3 за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,02 євро за 1 куб.см об'єму циліндрів двигуна.

При цьому передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до підпункту 14.1.163. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (підпункт 14.1.251. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за № 1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_5 по дорученню ОСОБА_4. ввезено вантажний автомобіль бувший у використанні марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 211", номер кузова НОМЕР_2, загальна кількість місць включаючи місце водія-2, номер двигуна н/в, потужність двигуна -80 Квт. З дизельним типом двигуна, робочий об'єм циліндрів двигуна 2148 см.куб., вантажопідйомність - 1,004 т., маса в разі максимального завантаження-3,0 т., бувший у використанні, колісна формула 4*2, тип кузова-фургон, виробник DAIMLERCHRYSLER AG (Німеччина) та здійснено його митне оформлення згідно вимог чинного законодавства.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого уповноваженим німецьким органом 17.04.2015 року та висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості ввезеного автомобіля за № 91 від 22.04.2015 року датою реєстрації вказаного автомобіля є 23.06.2010 року.

Вказані документи не визнані, в передбаченому законодавством порядку, недійсними, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказів у справі.

Тобто, з досліджених судом доказів вбачається, що датою першої постановки на облік, а відповідно і датою початку експлуатації ввезеного транспортного засобу є саме 23.06.2010 року, що, з урахуванням дати його ввезення на митну територію України, складає менше 5 років.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень був лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім" про те, що згідно витягу з баз даних виробника у вигляді копії карти даних та vehicle information дата реєстрації вантажного автомобіля марки "Merсedes-Benz", модель "Sprinter 211", номер кузова НОМЕР_2 вказана 23.06.2008 року, а дата виготовлення - 12.06.2008 року.

При цьому суд вказує на те, що дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

На переконання суду, лист офіційного дилера Даймлер АГ у Львові та Львівській області ТОВ "Західно-Український автомобільний дім", а також інформація, отримана з мережі Інтернет (сайт vin.su) щодо дати виготовлення транспортного засобу 12.06.2008 року , на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.

Також суд зазначає, що за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог чинного законодавства, повинен по офіційних каналах затребувати від уповноваженого німецького органу інформацію стосовно дати реєстрації автомобіля у зв'язку із такими розбіжностями у відомостях німецького реєстраційного органу та офіційного дилера. Однак, як встановлено судом, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався.

Відтак, дані, зазначені у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, виданого уповноваженим німецьким органом 17.04.2015 року за № НОМЕР_5, суд вважає достовірними та такими, що не можуть бути спростовані одним лише листом офіційного дилера чи інформацією з мережі Інтернет.

Крім того, зазначений документ не є належним та допустимим доказом в розумінні положень статті 70 КАС України, так як в отриманій інформації в графі "VIN" відсутній відповідний номер транспортного засобу, який на думку відповідача і є визначальним при встановлені дати виготовлення і реєстрації транспортного засобу.

В той же час, на думку суду, позивачем доведено його добросовісність під час ввезення транспортного засобу на територію України та здійснення його митного оформлення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про те, що у Головного управління ДФС в Івано-Франківській області не було правових підстав для збільшення сум грошових зобов'язань ОСОБА_4 зі сплати акцизного податку та з податку на додану вартість за ввезений на митну територію України транспортний засіб, а тому спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем протиправно і підлягають скасуванню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Податкові повідомлення-рішення №, № від 26.05.2016 року визнати протиправними та скасувати.

Cтягнути на користь ОСОБА_4 ( ідентифікацйний код НОМЕР_4) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (код 39394463, вулиця Незалежності,20, місто Івано-Франківськ) сплачений судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) гривень 96 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ Кафарський В.В.

Постанова складена в повному обсязі 29.08.2016 року.