Справа № 638/2973/15-а
Суддя: Цвіра Д. М.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/2973/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Харків

Дзержинського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого - судді - Цвіри Д.М.

при секретарях - Ільченко В.Р., Романовій О.В, Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради Харківської області, треті особи: приватний нотаріус Трощій Ірина Вячеславівна Харківський міський нотаріальний округ, ТОВ «КАНДИ-СЕРВИС», ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, який в ході розгляду був уточнений, просить суд відмінити рішення Харківської міської ради про надання у приватну власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 площею 0.0135 га суб'єкту підприємницької діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «КАНДИ-СЕРВИС», ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6. Скасувати та визнати недійсним номери запису про право власності 9763795, 9492945, 9336825, 8440105, зроблені Харківським міським управлінням юстиції Харківської області та номери запису про право власності зроблені приватним нотаріусом Трощій Іриною Вячеславівною на підставі договору купівлі продажу № 9858817, 9453005, 0490535, 9857844, 10489261, 8970507. Зобов'язати Харківську міську раду повернути земельну ділянку площею 0,0135 га за адресою: АДРЕСА_2 для відновлення зруйнованої нежитлової будівлі «Г», загальною площею 22.6 кв.м. Зобов'язати Харківську міську раду привести зазначену земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом демонтажу вказаних нежитлових приміщень. Сплату судового збору покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.03.2011 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гаврилюк Н.В., було посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 1969 те що, ОСОБА_8 передала у власність ОСОБА_2 безоплатно, а ОСОБА_2 прийняв у власність нежитлову будівлю літ. «Г», загальною площею 22,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0.0135 га кадастровий номер НОМЕР_2.

18.04.2012 р. виконавчим комітетом Харківської міської ради Харківської області було винесено рішення № 226 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан». Пунктом 1 Додатку до Рішення передбачено звільнення території міста від стаціонарного кафе, майданчику літнього кафе, тимчасового кафе з тимчасовою спорудою (торгівельний павільйон), розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В наслідок чого будівлі за вказаною адресою були зруйновані разом з нежитловою будівлею літ. «Г» за вказаною адресою - АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2 на праві власності. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2014 р. позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради про скасування рішення задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» від 18 квітня 2012 року № 226 в частині пункту 1 Додатку до рішення виконавчого комітету стосовно звільнення території міста від будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2. Стягнуто з місцевого бюджету м. Харкова на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 35,0 грн. Виконавчий комітет Харківської міської ради, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Колегія суддів під час розгляду справи дійшла висновку, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» від 18 квітня 2012 року № 226 в частині пункту 1 Додатку до рішення виконавчого комітету є неправомірним стосовно звільнення території міста від нежитлової будівлі літера «Г» загальною площею 22,6 кв.м. розташованої за адресою: АДРЕСА_2. Незважаючи на те, що новий договір оренди вказаної земельної ділянки до моменту знесення споруди був оформлений належним чином з необхідними погодженнями комунальних служб міста та підписами керівників державних установ, що на цей об'єкт будівництва існує Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію та Рішення Харківської міської ради про затвердження цього акту № 1015 від 15.11.2006 р. підписане секретарем міської ради ОСОБА_11 цей договір по невідомим причинам залишався без підпису того ж Г.ОСОБА_11, але вже міського голови. Після руйнації кав'ярні, Харківська міська рада надала цю спірну земельну ділянку іншим суб'єктам господарювання, незважаючи на ст. 285 Господарського кодексу України, в якій чітко зазначено, що орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди. Більш того, вказану земельну ділянку було надано іншому суб'єкту господарювання не в оренду, а для приватизації. Як стало відомо позивачу з інформаційної довідки № НОМЕР_1 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, щодо об'єкта нерухомого майна, Харківська міська рада надала іншим суб'єктам підприємницької діяльності дозвіл на право придбання цієї земельної ділянки та в подальшому реєстрацію права власності на цю ділянку та побудовані на ній нерухомі об'єкти, хоч і мала інформацію щодо рішення суду про визнання її незаконних дій, стосовно звільнення території міста від нежитлової будівлі з літерою «Г» загальною площею 22,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2. На вимогу позивача, витяг з цих державних установ у вигляді інформаційних довідок було надано йому для передачі до Дзержинського суду начальником відділення СВ Комінтернівського ВП ГУ НП в Харківській області майором міліції Коціняном Ваге Левайовичем. Декілька запитів Дзержинського суду до Харківської міської ради, щодо з'ясування юридичних адрес суб'єктів підприємницької діяльності, які були обізнані про судову тяганину, щодо цієї земельної ділянки та забудов, залишались без відповіді. Незабаром дана адреса була змінена - замість «АДРЕСА_2» на «АДРЕСА_1», та вже за цією адресою земельна ділянка та нежитлові приміщення були незаконно надані у приватну власність іншим суб'єктам підприємницької діяльності. Після незаконного знесення вказаної нежитлової будівлі, яка належала позивачу на праві власності, Харківська міська рада надала спірну земельну ділянку у користування на праві власності, розташовану на АДРЕСА_2 площею 0.0135 га, іншому суб'єкту підприємницької діяльності.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та наполягали на його задоволенні.

В судовому засіданні представники відповідача заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні та надала пояснення аналогічні письмовим запереченням.

Третя особа приватний нотаріусу Трощій І.В. в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву про розгляду справи за її відсутністю.

Представник третьої особи ТОВ «КАНДИ-СЕРВИС» заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні та надав пояснення відповідно до письмових заперечень.

Третя особа ФОП ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомила.

Представник третьої особи ФОП ОСОБА_6 заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні та надав пояснення відповідно до письмових заперечень.

Суд, заслухавши пояснення представників позивачів, представника відповідачів та представника третіх осіб ТОВ «КАНДИ-СЕРВИС» та ФОП ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 9 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплений принцип законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Позивачем заявлено вимогу про відміну рішення Харківської міської ради, яким земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 була передана у власність іншим особам.

Однак, такий правовий акт відсутній, а у разі його наявності, воно б породжувало права та обов'язки тільки того суб'єкта, якому він адресований.

Позивач не надав до суду доказів, що він є учасником правовідносин, які виникли на підставі рішення, про яке він зазначає у позовній заяві, а тому обставин, щодо порушення прав та інтересів позивача у сфері публічно - правових відносин не вбачається.

Право оренди відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» виникає з моменту реєстрації такого права у порядку, визначеному законом.

Позивачем не надано доказів набуття та виникнення прав на земельну ділянку, а тому вони не можуть бути і порушеними.

У Рішенні від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами п. п. 1, 8 ч. 1 ст. З, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизована у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, з вимагають інших юрисдикційних (можливо позасудових) форм захисту з стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Позивачем не надано жодних доказів порушення його прав, як і не наведено обґрунтованих мотивів яким чином породжують, змінюють або припиняють його права та обов'язки у сфері публічно-правові відносин саме по цим об'єктам нерухомого майна, яке не є власністю позивача.

Зі змісту позовних вимог не вбачається, яким чином відповідачем порушені права позивача, який не є користувачем (орендарем) земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 щодо якої позивачем заявлені вимоги про зобов'язання повернути для відновлені зруйнованої будівлі.

Статтею ст. 123 Земельного кодексу України встановлений порядок надання земельне ділянок державної або комунальної власності у користування.

Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Криз Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядуванні які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядуванню в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до цих нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, Земельним кодексом України встановлений єдиний порядок отримання у користування земельної ділянки державної та комунальної власності.

Позивачем не надано доказів того, що він звертався до Харківської міської ради чи держаного органу у порядку, встановленому ст.123 Земельним кодексом України.

Порядок надання земельних ділянок в користування (у тому числі на умовах оренди), врегульований положеннями Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі», а тому позивач не позбавлений права у встановленому законодавством порядку звернутися до власника земельної ділянки із відповідною заявою (клопотанням).

Надання в користування земельної ділянки - є виключним повноваженням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, а тому суд не вправі зобов'язувати власника земельної ділянки приймати рішення про надання земельної ділянки конкретній особі.

Рішення Харківської міської ради стосовно третіх осіб у справі щодо передачі їм у власність та /або у користування земельної ділянки АДРЕСА_1 не приймалося.

ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0168 га (кадастровий номер НОМЕР_3), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови. Вказана земельна ділянка була придбана ОСОБА_6 у ТОВ «Канди-Сервіс».

Отже, нерухоме майно, яке є власністю ОСОБА_6 знаходиться на іншій земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, а вимоги позивача стосуються земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка є державною власністю.

Вимоги про скасування та визнання недійсними номерів запису про право власності 9763795, 9492945, 9336825, 8440105 вчинені державним реєстратором відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» також не підлягають задоволенню виходячи з того, що матеріали справи не містять рішення яким би були скасовані рішення про ці записи.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача про скасування та визнання недійсними номери запису № 9858817, 9453005, 0490535, 9857844, 10489261, 8970507 , виходячи з того, що матеріали справи не містять рішень про скасування (визнання недійсними, тощо) договорів на підставі яких було зроблено приватним нотаріусом Трощій І.В. такі номери.

Вимоги позивача про зобов'язання Харківську міську раду повернути земельну ділянку площею 0,0135 га за адресою: АДРЕСА_2 для відновлення зруйнованої нежитлової будівлі «Г», загальною площею 22.6 кв.м. суперечить вимогам ст. 123 Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» .

Позивачем не конкретизовано, які саме нежитлові приміщення необхідно зобов'язати здійснити демонтаж Харківську міську раду.

Крім того, позивачем обрано не належний спосіб захисту своїх прав.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову .

Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.71, 160-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Харківської міської ради Харківської області, треті особи: приватний нотаріус Трощій Ірина Вячеславівна Харківський міський нотаріальний округ, ТОВ «КАНДИ-СЕРВИС», ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова може бути оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.М.Цвіра