Справа № 817/1569/15
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 серпня 2016 року Р і в н е №817/1569/15

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник не прибув,

третя особа на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом:

Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ"
доСлавутської районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія-Агро+"
про визнання протиправними дій та скасування розпорядження,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ" звернулось до суду з позовом до Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія-Агро+" про визнання протиправними дій щодо прийняття розпорядження від 13.05.2015 року №187/2015-р "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Надія-Агро+" в оренду земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту на території Горицької сільської ради", визнання протиправним та скасування даного розпорядження.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ним та відповідачем було укладено договори оренди землі - не витребуваних земельних часток (паїв), після чого позивачу стало відомо про укладення аналогічних договорів між відповідачем та ТОВ "Надія-Агро+". Позивач вважає дії відповідача такими, що суперечать вимогам закону, оскільки на час дії договору оренди власник майна обмежений у праві розпоряджатись ним.

Просить позов задовольнити повністю.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачем подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено недійсність укладених з позивачем договорів оренди землі - не витребуваних земельних часток (паїв), крім того, 02.03.2015 року позивачем подано заяву про дострокове розірвання вказаних договорів.

Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, на основі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній адміністративній справі.

Судом встановлено, що у 2012 році Славутською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (Орендар) укладено 117 договорів оренди землі №б/н, які зареєстровані Горицькою сільською радою с. Гориця, Славутського району, а саме: 07.06.2013 року: за №258 на земельну ділянку площею 2,5418 га, за №259 на земельну ділянку площею 2,5384 га, за №260 на земельну ділянку площею 2,4007 га, за №261 на земельну ділянку площею 2,7806 га, за №262 на земельну ділянку площею 2,1895 га, за №263 на земельну ділянку площею 2,5499 га, за №264 на земельну ділянку площею 2,7134 га, за №265 на земельну ділянку площею 2,5422 га, за №266 на земельну ділянку площею 2,337 га, за №267 на земельну ділянку площею 2,1698 га, за №268 на земельну ділянку площею 2,4175 га, за №269 на земельну ділянку площею 3,1550 га, за №270 на земельну ділянку площею 3,0739 га, за №271 на земельну ділянку площею 3,4925 га, за №272 на земельну ділянку площею 2,7852 га, за №273 на земельну ділянку площею 2,4190 га, за №274 на земельну ділянку площею 3,6013 га, за №275 на земельну ділянку площею 3,1165 га, за №276 на земельну ділянку площею 3,4917 га, за №277 на земельну ділянку площею 2,1170 га, за №278 на земельну ділянку площею 2,886 га, за №279 на земельну ділянку площею 3,6012 га, за №280 на земельну ділянку площею 3,6010 га, за №281 на земельну ділянку площею 3,6002 га, за №282 на земельну ділянку площею 3,3957 га, за №283 на земельну ділянку площею 3,1495 га, за №284 на земельну ділянку площею 2,5143 га, за №285 на земельну ділянку площею 3,25 га, за №286 на земельну ділянку площею 2,8526 га, за №287 на земельну ділянку площею 3,5544 га, за №288 на земельну ділянку площею 3,3299 га, за №289 на земельну ділянку площею 3,2167 га, за №290 на земельну ділянку площею 3,4706 га, за №291 на земельну ділянку площею 2,5129 га, за №292 на земельну ділянку площею 1,3465 га, за №293 на земельну ділянку площею 2,661 га, за №294 на земельну ділянку площею 2,1676 га, за №295 на земельну ділянку площею 1,9752 га, за № 296 на земельну ділянку площею 1,5999 га, за №297 на земельну ділянку площею 2,6376 га, за №298 на земельну ділянку площею 1,6003 га, за №299 на земельну ділянку площею 2,3496 га, за №300 на земельну ділянку площею 1,3018 га, за №301 на земельну ділянку площею 2,6977 га, за №302 на земельну ділянку площею 2,3642 га, за №303 на земельну ділянку площею 2,1635 га, за №304 на земельну ділянку площею 1,8631 га, за №305 на земельну ділянку площею 1,6001 га, за №306 на земельну ділянку площею 2,121 га, за №307 на земельну ділянку площею 1,6002 га, за №308 на земельну ділянку площею 1,7807 га, за №309 на земельну ділянку площею 2,6803 га, за №310 на земельну ділянку площею 2,5907 га, за №311 на земельну ділянку площею 2,3597 га, за №312 на земельну ділянку площею 2,8961 га, за №313 на земельну ділянку площею 1,6778 га, за №314 на земельну ділянку площею 3,0327 га, за №315 на земельну ділянку площею 1,9246 га, за №316 на земельну ділянку площею 3,0867 га, за №317 на земельну ділянку площею 2,5421 га, за №318 на земельну ділянку площею 2,1447 га, за №319 на земельну ділянку площею 2,5226 га, за №320 на земельну ділянку площею 2,6182 га, за №321 на земельну ділянку площею 2,5411 га, за №322 на земельну ділянку площею 2,8807 га, за №323 на земельну ділянку площею 2,7458 га, за №325 на земельну ділянку площею 2,5788 га, за №326 на земельну ділянку площею 2,5413 га, за №327 на земельну ділянку площею 1,8785 га, за №328 на земельну ділянку площею 1,9576 га, за №329 на земельну ділянку площею 2,8795 га, за №330 на земельну ділянку площею 2,4695 га, за №331 на земельну ділянку площею 2,2346 га, за №332 на земельну ділянку площею 3,0660 га, за №333 на земельну ділянку площею 2,8233 га, за №334 на земельну ділянку площею 1,9419 га, за №335 на земельну ділянку площею 1,6199 га, за №336 на земельну ділянку площею 2,5465 га, за №337 на земельну ділянку площею 2,3623 га, за №338 на земельну ділянку площею 2,5432 га, за №339 на земельну ділянку площею 1,4924 га, за №340 на земельну ділянку площею 2,0829 га, за №341 на земельну ділянку площею 2,5417 га, за №342 на земельну ділянку площею 2,8524 га, за №343 на земельну ділянку площею 2,444 га, за №344 на земельну ділянку площею 2,0402 га, за №345 на земельну ділянку площею 1,6006 га, за №346 на земельну ділянку площею 3,0841 га, за №347 на земельну ділянку площею 3,5102 га, за №348 на земельну ділянку площею 2,9937 га, за №349 на земельну ділянку площею 1,6005 га, за №350 на земельну ділянку площею 1,9843 га, за №351 на земельну ділянку площею 3,6007 га, за №352 на земельну ділянку площею 2,2959 га, за №353 на земельну ділянку площею 2,6159 га, за №354 на земельну ділянку площею 2,5075 га, за №355 на земельну ділянку площею 2,9258 га, за №356 на земельну ділянку площею 3,6006 га, за №357 на земельну ділянку площею 1,1695 га, за №358 на земельну ділянку площею 1,9117 га, за №359 на земельну ділянку площею 1,8252 га, за №360 на земельну ділянку площею 3,6141 га, за №361 на земельну ділянку площею 1,9037 га, №362 на земельну ділянку площею 2,4001 га, за №363 на земельну ділянку площею 1,8471 га, за №364 на земельну ділянку площею 3,6330 га, за №365 на земельну ділянку площею 2,7464 га, за №366 на земельну ділянку площею 1,4401 га, за №367 на земельну ділянку площею 2,467 га, за №368 на земельну ділянку площею 3,6150 га, за №369 на земельну ділянку площею 2,5235 га, за №370 на земельну ділянку площею 1,4394 га, за №371 на земельну ділянку площею 1,4996 га, за №372 на земельну ділянку площею 1,6460 га, за №373 на земельну ділянку площею 1,4055 га, за №374 на земельну ділянку площею 1,5191 га (т. 1 а.с. 14-250, т. 2 а.с. 1-250, т. 3 а.с. 1-97).

За змістом пункту 1 даних договорів, Орендодавець на підставі розпорядження голови "Про передачу ТОВ "Агро XXI" у дострокове користування на умовах оренди земельних ділянок не витребуваних земельних часток (паїв) на території Горицької сільської ради за межами населеного пункту" надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Горицької сільської ради Славутського району.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.04.2015 року по справі №924/359/15, яке постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 року залишене без змін, вказані договори оренди землі визнано недійсними (т. 3 а.с. 188-197).

У свою чергу, Славутською районною державною адміністрацією прийнято розпорядження від 13.05.2015 року №187/2015-р "Про передачу ТОВ "Надія-Агро+" в оренду земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту на території Горицької сільської ради", на підставі якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Надія-Агро+" надано в оренду строком на 5 років земельні ділянки загальною площею 288,6 га (землі сільськогосподарського призначення) - невитребувані земельні частки (паї) та земельні частки (паї), власники яких не виділили земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) та не передали в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться за межами населеного пункту на території Горицької сільської ради (т. 1 а.с. 5).

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Разом з тим, частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 КАС України закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, розгляду в порядку адміністративного судочинства підлягає публічно-правовий спір за участю суб'єкта владних повноважень, який в межах спірних правовідносин діє на виконання своїх владних управлінських функцій та/або делегованих повноважень.

Натомість, спір матиме приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права особи, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, в тому числі у випадку, якщо до порушення такого права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Зокрема, за змістом статей 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Земельний кодекс України є тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Статтею 122 ЗК України передбачено, що вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Конституційний Суд України у рішенні від 16.04.2009 року №7-рп/2009 зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Висновки аналогічного характеру наведені Верховним Судом України у постанові від 16.12.2015 року по справі №6-2510ц15, які в силу ч. 2 ст. 161, ч. 1 ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, спірні правовідносини мають приватно-правовий характер та не підлягають розгляду Рівненським окружним адміністративним судом. Розгляд даного спору віднесено до юрисдикції господарського суду. Тому, провадження у справі підлягає закриттю.

При вирішення даного питання, з врахуванням принципу верховенства права, судом застосовуються положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практика Європейського Суду з прав людини.

Зокрема, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.08.2013 року, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява №45783/05). Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції (п.п. 24-25 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року, заяви №29458/06 і №29465/04).

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ХХІ" до Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія-Агро+" про визнання протиправними дій та скасування розпорядження - закрити.

Розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Суддя Шарапа В.М.