Справа № 803/3908/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 р. Справа № 876/1171/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання незаконним та скасування наказів, внесення змін до наказів та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

18.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області з вимогами: про зобов'язання МВС України прийняти нове Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ та привести його до вимог Конституції та законів України; про визнання незаконними та скасування наказів від 25.09.2012р. № 800 о/с МВС України й від 19.10.2012р. № 294 о/с УМВС України у Волинській області про звільнення з органів внутрішніх справ у запас збройних сил (з поставленням на військовий облік) за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української Радянської Соціалістичної Республіки від 29.07.1991 року № 114; про зобов'язання МВС України та ГУ НП у Волинській області (УМВСУ у Волинській області) внести зміни до вказаних наказів в частині підстави його звільнення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2016 року в даній справі в якості третього відповідача залучено Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2016 року адміністративний позов залишено без розгляду в частині вимог про визнання незаконними та скасування наказів МВС України від 25.09.2012 року №800 о/с та УМВС України у Волинській області від 19.10.2012 року №294 о/с щодо підстав звільнення з ОВС ОСОБА_2 та внесення змін до даних наказів у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з даними вимогами.

Не погодившись з таким рішення, його оскаржив позивач - ОСОБА_2, зазначаючи при цьому, що він в позовній заяві та в судовому засіданні не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з даними вимогами, однак вона була прийнята до розгляду. В судовому засіданні головуючий прямого питання про те, чи буде він заявляти таке клопотання не ставив, однак у своєму виступі позивач наводив причини пропущеного строку.

Звертає увагу, що звертаючись 29.09.2015 року до Волинського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом, вказував, що ще 07.05.2014 звертався до Міністра внутрішніх справ України з клопотанням внесення змін до вказаних наказів щодо підстав його звільнення. Її зміст, як і зміст позовної заяви від 18.12.2015, свідчив про те, що він ознайомлений з наказами про звільнення і вже на той час пропустив встановлені строки звернення до суду, отже, на час відкриття провадження у даній справі суду було відомо про позовну заяву від 29.09.2015 року, з врахуванням чого суд відповідно до вимог пунктів 5 та 6 ч. 1 ст. 107 та п. 2 ч. 2 ст. 109 КАС України був зобов'язаний з нею ознайомитись для прийняття законного, а не помилкового рішення. Таким чином позивач дійшов думки, що суддя відкривши провадження, прийняв законне рішення, оскільки вважав подання позовної заяви в межах встановленого строку або такий строк був пропущений з поважних причин. Враховуючи наведене, просить поновити встановлений законом, пропущений з поважних причин процесуальний строк оскарження рішень МВС України та УМВС України у Волинській області. Скасувати оскаржувану ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних мотивів.

20.01.2016 року від відповідача - ГУ Національної поліції у Волинській області та 21.01.2016 року від МВС України надійшли клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, з посиланням, що вказаними наказами позивач був ознайомлений ще 2012 року.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання незаконними та скасування наказів від 25.09.2012 року №800 о/с МВС України та від 19.10.2012 року №294 о/с УМВС України у Волинській області в частині підстав звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ, звернувся до суду лише 18 грудня 2015 року.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_2 29.09.2015 року звертався до Волинського окружного адміністративного суду з аналогічними позовними вимогами, що підтверджено оглянутою в судовому засіданні копією позовної заяви, яка приєднана до матеріалів даної справи, а саме про визнання незаконним та скасування наказів УМВС України у Волинській області №294 о/с від 19 жовтня 2012 року та МВС України №800 о/с від 25 вересня 2012 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ з посади начальника відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого управління УМВС України у Волинській області у запас Збройних Сил та зобов'язання відповідачів внести зміни до наказів №294 о/с від 19 жовтня 2012 року та №800 о/с від 25 вересня 2012 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ змінивши підставу звільнення з пункту 64 "б" на пункт 65 "а" або "б" у відставку за віком або через хворобу.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.09.2015 року позовну заяву ОСОБА_2 до УМВС України у Волинській області, МВС України про визнання незаконними та скасування наказів та зобов'язання вчинити дії повернуто позивачеві у зв'язку з поданням заяви позивачем про відкликання позовної заяви для доопрацювання.

Також з повідомлення ОСОБА_2 вбачається, що йому ще 24.10.2012 року відомо про те, що він наказом УМВС №294 о/с від 19.10.2012 року звільнений з органів МВС України у запас з 22.10.2012 року за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС. Вказану обставину не заперечує й сам позивач.

Крім того, позивач ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даними позовними вимогами, а відтак і не навів обставини, що зумовили пропуск строку на звернення до суду та не представив жодних доказів в підтвердження поважності пропуску цього строку.

Враховуючи наведене, місцевий суд прийшов до висновку про пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду як місячного строку, так і шестимісячного, які встановлені частинами 2 та 3 ст. 99 КАС України та у відповідності до правил ст. 100 КАС України залишив частину позовних вимог адміністративного позову без розгляду, задовольнивши частково клопотання відповідачів - ГУ Національної поліції у Волинській області та МВС України.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст. 99 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Встановлення таких строків дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, спонукає до своєчасного вчинення ними процесуальних дій, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, не зловживаючи ними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суду апеляційної інстанції позивач також не представив доказів в підтвердження обставин, які б свідчили про позбавлення можливості своєчасно звернутися до суду з даними вимогами адміністративного позову, тобто про пропущення строку для звернення до суду із адміністративним позовом з поважних причин.

Беручи до уваги наведене, а також те, що судом не встановлено поважності причин пропуску строку звернення до суду з вимогами про визнання незаконними та скасування наказів від 25.09.2012 року №800 о/с МВС України та від 19.10.2012 року №294 о/с УМВС України у Волинській області в частині підстав звільнення та внесення змін до даних наказів, а тому колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про правильний висновок суду першої інстанції щодо залишення частини вимог адміністративного позову в порядку ч.1 ст.100 КАС України без розгляду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і в повному обсязі встановив обставини справи, прийняв обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21.01.2016 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 803/3908/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 23.08.2016р.