Справа № 805/2061/16-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2061/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2016 р. Справа №805/2061/16-а

час прийняття постанови: 13:45

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.,

при секретарі Нестеренко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Центральної контрольно-дослідницької та проектно-вишукувальної водної лабораторії до Слов"янської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Слов"янської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнобов"язкове державне соціальне страхування від 05.04.2016 року № Ю-270-17 у сумі 4 260 286,77 грн, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що підприємство знаходиться на території де проводилася антитерористична операція та Законом України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» його звільнено від виконання обов’язків платників єдиного внеску у період проведення АТО. Підприємством було використано право на позасудове врегулювання спору, однак скарги залишилися без задоволення. Вважає зазначену спірну податкову вимогу необґрунтованою, безпідставною та прийнятою всупереч законодавству України, у зв’язку з чим звернувся до суду.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі представника.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав заяву про розгляд справи провести без участі представника відповідача.

Крім того, 10.08.2016 року через відділ діловоствда та документообігу суду представником відповідача надані письмові пояснення стосовно підстав виникнення заборгованості з єдиного внеску у позивача, відповідно до яких зазначає, що заява про звільнення від сплати зобов’язань з єдиного соціального внескуз квітня 2014 року не підлягає задоволеню, оскільки Закон №1669 не звільняє платників единого внеску від обов’язку його сплати, наданим Сертифікатом Торгово-промислової палати №1735 від 25.11.2014 року засвідчено настання форс- мажорних обставин при здійснені господарської дільностіі та дотримані норм законодавчих актів України,які стосуються справляння та сплати податків та обов’язкових платежів відповідно до пп.100.4,100.5 ст. 100 Податкового кодексуУкраїни.З огляду на відсутність підстав для звільненні від споати єдиного внеску в автоматичному режимі сформовано податкову виогу №240/17 про сплату боргу(недоїмки) з єдиного соціального внеску. Структура заборгованості становить: основний платіж 4 952 266,37 грн, штрафна санкція за несвоєчасну сплату збов’язання з ЄСВ у розмірі 0,1% від суми недоїмки - 72 597,53 грн, сума боргу до 14.04.2014 року-відсутня, сума боргу з 14.04.2014 року по 01.01.2016 року складає 3 559276,47 грн, сума боргу з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року складає 641 395,51 грн; самостійно сплачено 59 614,79 грн.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

У своїй діяльності керується Статутом підприємства від 28.08.2007 року №98р.(а.с.14-19)

Відповідач, Слов"янська об"єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, яка в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що 05.04.2016 року Слов’янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу про сплату боргу(недоїмки) зі сплати єдиного внску,штрафів та пені на загальнообов’язкове державне соціальне страхування у сумі 4 260 286,77 грн та направлено позивачу.(а.с.11)

Позивачем було використано право на позасудове врегулювання спору шляхом адміністративного оскарження вимоги до податкових органів вищого рівня.

Спірним питанням у справі є правомірність винесення податковим органом вимоги за несвоєчасну сплату єдиного внеску позивачем.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі -Закон №2464).

Суд зазначає, що позивач є платником єдиного внеску в розумінні п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464.

За приписами абзаців першого та другого ч.8 Закону №2464, встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону №2464 визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пеня та штрафні санкції не є складовою недоїмки з єдиного внеску.

Згідно з п.1 та п.12 ч.2 ст.6 Закону №2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону №2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів та підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.

Згідно з п. 3 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі – Інструкція №449), у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), зокрема, у випадку, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

З матеріалів справи вбачається, що недоїмка у спірній вимозі за позивачем, у зв’язку із несплатою в строк нарахувань з ЄСВ, становить 4 260 286,77 грн, з яких з 14.04.2014 року по 01.01.2016 року складає 3 559 276, 47 року, з 01.01.2016 року по 31.03.2016 року складає 641 395,51 грн та, згідно пояснень податкового органу, самостійно сплачена недоїмка у сумі 59 614,79 грн.

Крім того, згідно платіжних доручень, що знаходяться в матеріалах справи вбачається, що підприємством здійснювалась сплата єдиного внеску у період з вересня 2014 року по листопад 2015 року, тобто від виконання обов’язків щодо сплати єдиного внеску позивач не відмовлявся. (а.с.33-89)

З огляду на ситуацію, що склалася у Східному регіоні України, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Разом із цим, згідно п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI тимчасово на період дії особливого правового режиму, визначеного Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", зупиняється застосування до платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася (або проводиться) антитерористична операція, норм статей 25 (“Заходи впливу та стягнення”) і 26 (“відповідальність за порушення цього Закону) цього Закону.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення прийнято Закон України від 02.09.2014 № 1669-VII “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”.(далі- Закон № 1669)

Частиною четвертою статті 11 Закону № 1669 передбачено внесення змін до Закону № 2464, а саме розділ VIII “Прикінцеві та перехідні положення” доповнено пунктом 9-3 такого змісту: “Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14.04.2014 р. № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування”, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України “Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції”, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України “Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року “Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України” від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу”.

При цьому, єдиною умовою звільнення від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом №2464 за невиконання обов’язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, - є перебування платника єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону №1669, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визнано такими, що втратили чинність, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 “Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція” та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 “Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053”. Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м.Слов’янськ Донецької області.

Перебування позивача у населеному пункті та на обліку у податкового органу, на території де здійснювалася антитерористична операція сторонами не оспорюється.

Тобто, у період невиконання обов’язків платника єдиного внеску місцезнаходження позивача та знаходження на обліку в органах доходів і зборів, знаходилося на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону №1669, де проводилася антитерористична операція.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” ( далі - Закон №911) до Закону № 1669 були внесені зміни, відповідно до яких з цього закону був виключений пп. 8 п. 4 ст. 11 (вказаним пунктом 2 вересня 2014 року у Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 був внесений п. 9-3, яким певну категорію платників ЄСВ було звільнено від виконання своїх обов’язків на період проведення АТО).

Разом із цим, станом на час прийняття Закону № 911, пункт Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464 (яким вказані особи звільняються від виконання зазначених обов’язків) на підставі Закону України “Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці” від 2 березня 2015 року № 219-VIII, мав (та має станом на час розгляду даної справи) нумерацію “ 9-4”, а не “ 9-3”. А ні Законом № 911, а ні будь-яким іншим законом приписи пункту 9-4 Закону № 2464 виключені із цього закону (або змінені) станом на час виникнення спірних правовідносин (та станом на час розгляду даної справи) не були, а тому є чинними.

Суд зауважує, що відповідно до преамбули Закону № 2464, саме цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Отже, у весь спірний період приписи Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" щодо звільнення певної категорії платників ЄСВ від виконання обов’язків, визначених ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону, були чинними.

На думку суду безумовне звільнення позивача, від відповідальності за невиконання обов’язків платника єдиного внеску, ставить це звільнення в залежність від місцезнаходження платника податку, а саме знаходження такого платника податків на територии де здійснювалася антитерористична операція у період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції. Надання сертифікату Торгово-промислової палати та подання заяви платника єдиного внеску про звільнення від виконання своїх обов’язків, визначених ч.2ст.6 Закону № 2464 є диспозитивним правом платника єдиного внеску.

Також суд зазначає, що чинним законодавством прямо не передбачено заборони органу доходів і зборів надсилати платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, але при цьому є звільненими від виконання обов’язків, передбачених Законом України “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування”, - вимогу про її сплату.

Разом із цим, приймаючи таку вимогу та направляючи її для виконання платнику ЄСВ, звільненому від виконання обов’язків щодо сплати цього внеску, від останнього фактично вимагається виконати дії, від виконання яких останній звільнений.

До цього ж, згідно ч.ч. 4 та 5 ст. 25 Закону № 2464-VІ вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі неузгодження платником внеску з органом доходів і зборів заборгованості з єдиного внеску платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Тобто, така вимога може бути пред’явлена до виконання у примусовому порядку до органів державної виконавчої служби та виконана цією службою.

З матеріалів справи вбачається, що для забезпечення права на звільнення від обов’язків своєчасності сплати податків та зборів, а також своєчасності сплати єдиного внеску, у період проведення антитерористичної операції, позивачем було здійснено звернення до податкового органу з заявою про звільнення від виконання обов’язків платника єдиного внеску № 03-1224 від 05.11.2014 року(а.с.12). До Торгово-промислової палати України, у відповідності до чого отримано Сертифікат(висновок) №1735 про настання обставин непереборної сили(а.с.22)

Отже, позивачем були вжиті всі залежні від нього можливості щодо належного повідомлення податкового органу про виниклі у підприємства обставини непереборної сили та неможливості виконувати обов’язки щодо сплати єдиного внеску.

Суд також звертає увагу, що раніше Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2016 року № 805/826/16-а, Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2015 року №805/4730/16-а, визнавалися незаконними нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску та недоїмки з єдиного внеску.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що спірна вимога Слов"янської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування № Ю-270-17 від 05.04.2016 року в сумі 4 260 286,77 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв'язку з цим, на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 63 904,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8-11, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Центральної контрольно-дослідницької та проектно-вишукувальної водної лабораторії до Слов"янської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги - задовольнити.

Скасувати вимогу Слов"янської об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування № Ю-270-17 від 05.04.2016 року в сумі 4 260 286,77 грн.

Повний текст постанови складений та підписаний 26 серпня 2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Христофоров А.Б.