Справа № 804/3992/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2016 р. Справа № 804/3992/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В.
при секретарі - Татаренко Ю.В. за участю: представника позивача - Земляний О.Ю. представника відповідача - Малютіна В.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до відповідача 1: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. Позивачем подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року, в якій задекларована сума бюджетного відшкодування на рахунок платника в розмірі 15 061 313 грн. та надано розрахунок бюджетного відшкодування та заява про повернення суми бюджетного відшкодування. В ході судового засідання представником СДПІ надані суду документи, з яких з'ясувалось, що висновок про суми відшкодування ПДВ за березень 2016 року був поданий податковою інспекцією до ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області 27.05.2016 року;
- враховуючи фактичний день отримання висновку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області 27.05.2016 року, орган казначейської служби на виконання вимог статті 200 Податкового кодексу України мав видати позивачеві суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2016 року протягом п'яти операційних днів після отримання висновку СДПІ, проте фактична видача бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2016 року в розмірі 15 061 313 грн. у строк, визначений ст.200 ПКУ перерахована не була.
Позивач вважає за необхідне збільшити позовні вимоги в частині розміру стягнення пені, виходячи із фактичного строку існування бюджетної заборгованості з ПДВ по декларації за березень 2016 року протягом періоду з 04.06.2016 року по 29.06.2016 року у розмірі 300 813, 62 грн.
Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, надав письмові заперечення на позовну заяву, зазначаючи, що вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області щодо невиконання висновку є безпідставними, оскільки ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області має можливість тільки автоматично провести грошові кошти з рахунку на рахунок, а тільки з підтвердженням узгодженої інформації від Державної податкової служби України.
Представник відповідача 1 у судове засідання з'явився, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, що висновок про відшкодування податку на додану вартість від 20.05.2016 року на суму 15 061 313 грн. СДПІ у м. Дніпропетровську надано до ГУ ДКС України у Дніпропетровській області листом від 27.05.2016 року №179/28-01-47-00186520 з реєстром про суми відшкодування податку на додану вартість, переданих до ГУ ДКС України у Дніпропетровській області від 24.05.2016 року №11. Отже, в діях відповідача 1, на думку представника відповідача 1, відсутня протиправна бездіяльність.
Представник відповідача 2 надав письмові заперечення на позовну заяву, зазначаючи, що вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області щодо невиконання висновку є безпідставними, оскільки ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області має можливість тільки автоматично провести грошові кошти з рахунку на рахунок, а тільки з підтвердженням узгодженої інформації від Державної податкової служби України.
Представники сторін в судовому засіданні підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в межах уточнених позовних вимог, виходячи із наступного.
19 квітня 2016 року позивачем подано до СДПІ у м. Дніпропетровську податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2016 року, в рядку 20.2.1 якої визначено суму від'ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України на момент подання податкової декларації, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 15 061 313 грн.
До зазначеної податкової декларації ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" надано додаток №3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" та додаток №4 "Заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету".
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначаються як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з підпункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримавачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Згідно з пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Відповідно до пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.
За змістом пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
СДПІ у м. Дніпропетровську відповідно до пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України та у порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку правомірності нарахувань за березень 2016 року.
На підставі проведеної перевірки складено довідку у формі висновку від 20.05.2016 року №179/28-01-47-00186520.
Зазначеною перевіркою встановлено, що при відображенні ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" у декларації за березень 2016 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 15 061 313 грн. (рядок 20.2 декларації) камеральною перевіркою порушень не встановлено.
Зазначений висновок №1383-20 від 24.05.2016 передано на адресу ГУ ДКС України у Дніпропетровській області, що підтверджується реєстром висновків від 24.05.2016 року №11.
Отже, судом встановлено, що висновок про суми відшкодування ПДВ за березень 2016 року був поданий СДПІ до ГУ ДКС України у Дніпропетровській області в межах встановленого статтею 200 Податкового кодексу України строку.
Враховуючи фактичний день отримання висновку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області 30.05.2016 року, орган казначейської служби на виконання вимог статті 200 Податкового кодексу України мав видати позивачеві суму бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2016 року протягом п'яти операційних днів після отримання висновку СДПІ.
Платіжним дорученням від 08.07.2016 року №124 підтверджується, що фактична видача бюджетного відшкодування ПДВ за березень 2016 року в розмірі 15 061 313, 00 грн. відбулась лише 08.07.2016 року, тобто з порушенням встановленого статтею 200 Податкового кодексу України строку.
Вирішуючи спір, суд виходить із того, що ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, не забезпечивши своєчасне бюджетне відшкодування сум ПДВ, порушив статтю 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", а саме право на мирне володіння особою своїм майном, що також є невід'ємним правом на повагу до своєї власності.
Так, відповідно до статті 1 Протоколу 1 кожна юридична особа має право на мирне володіння своїм майном.
Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
Судом не була встановлена розумна соразмірність між використаними засобами та тією метою, на яку відповідачем була направлена міра, що обмежила позивача у реалізації права власності на своє майно.
Належить зазначити також порушення суб'єктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов'язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty) і є невід'ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.
Сприяття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-яка особа, перед тим, як вдатися до певних дій, мала змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.
Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.
Як відзначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.
Така дія названого принципу пов'язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності (Сase 8/81 Ursula Becker v. Finanzamt Munster-Innenstadt [1982] ECR 053, § 24; Case 148/78 Criminal Proceedings against Tullio Ratti [1979] ECR 1629, § 22; Case 168/95 Criminal Proceedings against Luciano Arcaro [1996] ECR 1-4705, § 42 тощо).
З огляду на викладене, суд вважає правомірним задоволення позову у повному обсязі, оскільки протиправна бездіяльність ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області щодо несвоєчасної виплати суми бюджетного відшкодування є доведеною, відповідачем не надано жодних доказів на спростування вказаного висновку.
Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області в цій справі є суб'єктом владних повноважень, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Але відповідач не здійснив дій, покладених на нього відповідно до Податкового кодексу України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно розрахунку пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ за березень 2016 року вбачається, що стягненню з Державного бюджету підлягає сума за період з 04.06..2016 року по 08.07.2016 року у розмірі 300 813, 62 грн., яка розрахована за наступною формулою:
- заявлена сума бюджетного відшкодування - 15 061 313 грн.;
- граничний термін проведення камеральної перевірки - 20.05.2016 року;
- фактична дата надання СДПІ висновку до ГУ ДКСУ - 27.05.2016 року;
- граничний термін надання бюджетного відшкодування - 03.06.2016 року;
- дата погашення бюджетної заборгованості - 08.07.2016 року;
- облікова ставка НБУ з 04.06.2016 року по 23.06.2016 року - 18%;
- облікова ставка НБУ з 24.06.2016 року по 08.07.2016 року - 16,5%.
Сума пені, нарахованої за період з 04.06.2016 року по 23.06.2016 року, складає:
15 061313 грн. х 18% х 120% / 365 днів х 20 днів = 178 259,92 грн.
Сума пені, нарахованої за період з 24.06.2016 року по 29.06.2016 року, складає:
15 061 313 грн. х 16,5% х 120% / 365 днів х 6 днів = 49 021, 48 грн.
Сума пені, нарахованої за період з 30.06.2016 року по 08.07.2016 року, складає:
15 061 313 грн. х 16,5% х 120% / 365 днів х 9 днів = 73 532, 22 грн.
З урахуванням задоволення позову у повному обсязі, та у відповідності до положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7268,20 грн.
Керуючись статтями 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до відповідача 1: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС, відповідача 2: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 13.08.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар