Справа № 806/253/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року м.Житомир справа № 806/253/16

категорія 8.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шуляк Л.А.,

секретар судового засідання Грабський А.В.,

за участю: представника позивача Кривенюка Є.П.,

представника відповідача Дідківського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар`єр Укооппостачмашу" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Спільне підприємство "Щорсівський гранітний кар`єр Укооппостачмашу" звернулося до адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати дії Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо неприйняття податкової звітності Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" за період із 01 липня 2015 року по 20 січня 2016 року протиправними;

- скасувати податкові повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області: № від 11.09.2015 про визначення підприємству суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 020,00 грн., № від 11.09.2015 року про визначення підприємству суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 020,00 грн.; № від 14.09.2015 про визначення підприємству суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 020,00 грн., № від 14.09.2015 про визначення підприємству суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 020,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що податковим органом було відмовлено у прийнятті електронної податкової звітності та застосовано штрафні санкції з посиланням на те, що ОСОБА_3 не є директором підприємства, а тому не може підписувати таку звітність. Вважає такі дії протиправними, оскільки у відповідності до ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. З огляду на зазначену норму вважає, що позиція податкового органу є надуманою, оскільки ОСОБА_3 відповідно до витягу з ЄДРПОУ є директором підприємства. Зазначає, що повноваження та факт керівництва підприємством ОСОБА_3 доводиться наданими до матеріалів справи документами, а саме рішеннями загальних зборів підприємства, статутом, контрактом тощо. Вважає, що доводи податкової інспекції спростовуються актом опису майна від 28 березня 2013 року.

Відповідач у письмових запереченнях на позов не погоджується із позовними вимогами, посилаючись на те, що згідно отриманої інформації від прокуратури Коростенського району, а саме протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 25.01.2015, здійсненого в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0360 від 25.02.2013 вказаний громадянин працював на посаді директора підприємства з лютого 2011 по 11.03.2013 за контрактом. Після закінчення терміну контракту ОСОБА_3. на підприємстві не працював, контракт не продовжував. На думку відповідача, вказане фактично свідчить про те, що податкова звітність подавалась та підписувалась від позивача невідомими особами, а тому з лютого 2015 вона не приймалась податковим органом. На цій же підставі позивачу було відмовлено в укладенні нового договору про визнання електронної звітності. Враховуючи, що податкова звітність була визнана неподаною, до позивача були застосовані штрафні санкції згідно оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав зазначених у письмових запереченнях та додатково зазначив, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.08.2013 у справі №1-659/11 підтверджується, що контракт з ОСОБА_3 як директором СП"Щорсівський гранітний кар`єр Укооппостачмашу" закінчився 01.03.2013 та далі не продовжувався.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пункт 48.1 статті 48 Податкового кодексу України визначає, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Згідно з пунктами 48.3, 48.4 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Підпункт 48.5.1 пункту 48.5 статті 48 Податкового кодексу України встановлює, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Згідно пункту 49.3 статті 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Порядок складання та подання електронних документів, електронного документообігу та накладення електронного цифрового підпису на дату виникнення спірних правовідносин регламентувався Законами України від 22.05.2003 № 851 "Про електронні документи та електронний документообіг" (далі - Закон № 851), від 22.05.2003 № 852 "Про електронний цифровий підпис" (далі - Закон № 852) та Інструкцією про подання електронної податкової звітності, затвердженою наказом ДПАУ від 10.04.2008 № 233 (далі - Інструкція про подання електронної податкової звітності).

Відповідно до пункту 7 розділу III Інструкції про подання електронної податкової звітності, яка регулює порядок подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються електронний цифровий підпис (ЕЦП) посадових осіб платника податків та платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді і направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв'язку. Після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність.

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції (підпункт 7.5 пункту 7 розділу ІІІ Інструкції).

Механізм формування та надіслання квитанцій також передбачений і у положеннях Методичних рекомендацій, відповідно до яких перша квитанція - квитанція про одержання звіту в електронній формі, яка засвідчує факт і час одержання звіту в електронній формі; друга квитанція - квитанція про приймання звіту в електронній формі та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Згідно підпункту 7.6 пункту 7 розділу ІІІ Інструкції, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин.

Таким чином, положеннями Інструкції встановлено, що неприйняття податкової декларації в електронному вигляді можливе за умови її формування платником податків з помилками, про що зазначається у другій квитанції із наведенням причин.

Водночас, прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПКУ (пункт 49.8. статті 49 ПКУ).

Відмова посадової особи органу податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених статтями 48 та 49 Кодексу, у тому числі висунення будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється (підпункт 4.4 пункту 4 Методичних рекомендацій).

Відповідно до положень підпункту 4.14 пункту 4 Методичних рекомендацій у разі подання платником податків до органу ДПС податкової декларації (у тому числі надісланої поштою або засобами електронного зв'язку), заповненої з порушеннями пп. 48.3 - 48.4 ст. 48 Кодексу, такий орган ДПС зобов'язаний надати платнику податків письмове повідомлення (у разі подання в електронному вигляді платнику надсилається квитанція) про відмову у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (Додаток 6 до Методичних рекомендацій) та в силу положень пункту 49.15 статті 49 ПКУ така декларація вважається неподаною.

Як зазначає позивач в адміністративному позові, на підставі укладеного між податковою інспекцією та підприємством договору про визнання електронних документів, в період із липня 2015 року по січень 2016 року позивач надсилав податкову звітність, але звітність не була прийнята податковим органом.

Відповідно до Квитанцій №1 було виявлено порушення, а саме: не укладено Договір про визнання електронної звітності, що передбачено Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДФС України від 10.04.2008 № 233 (а.с.13-15, 22-26,29,35).

На запит позивача листом від 14.04.2015р. №5342/10/06-09-18-01 податковий орган повідомив позивача про те, що відповідно до інформації, отриманої від Коростенської міськрайонної прокуратури, громадянин ОСОБА_3 не є керівником СП "Щорсівський гранкар'єр Укооппостачмашу" з 11.03.2013 р. Згідно з п.48.3 ст.48 Податкового Кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, засвідчені печаткою платника податку. Оскільки громадянин ОСОБА_3 не є посадовою особою СП "Щорсівський гранкар'єр Укооппостачмашу", то він не має повноважень підписувати документи податкової звітності даного підприємства, як паперові так і електронні. Документи податкової звітності платників податків - юридичних осіб, як електронні, так і паперові, на яких відсутні підписи посадових осіб, відповідно до п.48.7 ст.48 Податкового кодексу не вважаються податковими деклараціями і не приймаються для реєстрації та обробки органами ДФС України ( а.с.17).

В зв'язку з неприйняттям податкової звітності позивача по зазначеним вище обставинам податковий орган вважав таку звітність неподаною.

В серпні 2015 року Коростенською ОДПІ було проведено 4 камеральні перевірки позивача за наслідками яких прийнято 4 податкові повідомлення-рішення, а саме:

- 13 серпня 2015 року було проведено камеральну перевірку щодо неподання податкової декларації збору за спеціальне використання води за 1 півріччя 2015 року, про що був складений акт № 775/152 (а.с.32). За наслідками вказаної перевірки 14.09.2015 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1020,00 грн. (а.с.10).

- 13 серпня 2015 року було проведено камеральну перевірку щодо неподання податкової звітності з плати за користування надрами за 2 квартал 2015 року, про що був складений акт № 774/152 (а.с.30). За наслідками вказаної перевірки 14.09.2015 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1020,00 грн. (а.с. 9);

- 17 серпня 2015 року було проведено камеральну перевірку щодо неподання податкової декларації платника податку на додану вартість, про що був складений акт № 779/15-3 (а.с.20). За наслідками вказаної перевірки 11.09.2015 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1020,00 грн. (а.с.11);

- 31 серпня 2015 року було проведено камеральну перевірку щодо неподання податкової декларації платника податку на додану вартість, про що був складений акт № 829/15-3 (а.с.27). За наслідками вказаної перевірки 11.09.2015 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 1 штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1020,00 грн. (а.с.12).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Із доданих до матеріалів справи Квитанцій №1 вбачається, що податкова звітність була підписана ОСОБА_3 та завірена електронною печаткою "СП "Щорсівський гранкар'єр Укооппостачмашу".

Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.04.2015 (а.с.87-89) підтверджує відомості, що керівником СП "Щорсівський гранкар"єр Укооппостачмашу" є ОСОБА_3.

Із протоколу загальних зборів СП "Щорсівський гранітний кар'єр Укоопостачмашу" вбачається, що питання про відкликання ОСОБА_3 з посади директора підприємства загальними зборами СП "Щорсівський гранітний кар"єр Укоопостачмашу" не вирішувалось.

Крім того, в наказі №26 К від 07.02.2011 року зазначено, що ОСОБА_3 призначено директором СП "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" згідно з укладеним з ним контрактом.

Згідно акту опису майна від 28.03.2013 р. (а.с.18-19) , який складений працівником податкового органу-податковим керуючим Волошиним А.Л. керівником СП "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" зазначено ОСОБА_3. В акті також є підпис останнього. Вищезазначеним актом податковий орган сам засвідчив, що ОСОБА_3 продовжував працювати керівником підприємств після 11.03.2013 р.

Також суд враховує, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2015 у справі №806/1754/15, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016, серед іншого, визнано дії Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо неприйняття податкової звітності Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу", за період із 07 лютого по 20 червня 2015 року протиправними. Зобов'язано Коростенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області забезпечити електронний документообіг спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" шляхом надання можливості подачі податкової звітності в електронному вигляді. Зобов'язано Коростенську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області укласти зі Спільним підприємством "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" Договір про визнання електронної звітності.

Однією із обставин, які досліджувались у даній справі, була також та, чи дійсно директором СП"Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" після 11.03.2013 є ОСОБА_3 Суди у відповідності з Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановили, що керівником підприємства значиться ОСОБА_3 та вважали такі відомості достовірними і використовували їх як доказ по справі.

Також судами встановлено, що 14 квітня 2014 року між Коростенською ОДПІ та позивачем в особі ОСОБА_3, який діяв на підставі Статуту СП "Щорсівський гранкар"єр Укооппостачмашу" укладено Договір про визнання електронних документів.

За змістом п.3 розділу 6 Договору, він діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, такий договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Згідно з п. 4 розділу 6 цього Договору податковий орган має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Інших підстав для розірвання договору зазначений документ не містить.

В період з лютого 2015 року по червень 2015 року позивач мав посилений сертифікат відкритих ключів, термін дії якого закінчився у квітні 2016 року, що стало підставою для звернення за новим посиленим сертифікатом відкритого ключа до ТОВ "Ключові системи". Також, під час розгляду вказаної справи не встановлено, що за період неприйняття податковим органом податкової звітності, платник податків змінював своє місце реєстрації.

Отже, суди дійшли висновку, що у податкового органу були відсутні підстави для відмови у прийнятті податкової звітності та розірвання в односторонньому порядку договору.

Крім того, як вбачається із ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2016 у справі №806/1754/15, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, допитаний в якості свідка, пояснив, що працює на СП "Щорсівський гранітний кар'єр Укоопостачмашу" з лютого 2011 року по даний час на посаді директора та підписує усі необхідні документи в тому числі і податкову звітність. У 2013 році у нього була необхідність у лікуванні, а тому він вимушений був виїхати до Росії на тривалий час, однак з лютого 2015 року по даний час виконує обов'язки директора. Пояснити чому надавав пояснення 25.01.2015 року іншого змісту не може.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, суд вважає встановленими обставини щодо безпідставності розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів та щодо наявності після 11.03.2013 у ОСОБА_3 права на підписання електронної податкової звітності як директора підприємства.

Посилання відповідача на протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 25.01.2015 та вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.08.2013 у справі №1-659/11 як докази, що свідчать що ОСОБА_3 не був директором підприємства з 11.03.2013, суд оцінює критично з огляду на вищевикладені обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за наявності договору про визнання електронних документів та дотриманні позивачем вимог щодо подання електронної податкової звітності, у відповідача були відсутні підстави для неприйняття цієї податкової звітності за період із 01 липня 2015 року по 20 січня 2016 року, а тому такі дії відповідача слід визнати протиправними.

З огляду на те, що податкова звітність відповідачем вважалась неподаною, контролюючим органом за результатами камеральних перевірок на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України прийнято оспорювані податкові повідомлення-рішення про сплату штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності.

Враховуючи, що під час розгляду даної справи, судом встановлена неправомірність відмови контролюючого органу у прийнятті податкової звітності за липень 2015 року по січень 2016 року, суд приходить до висновку, що податкова звітність за цей період була подана позивачем в межах строку визначеного податковим законодавством, а тому прийняті податкові повідомлення-рішення про сплату штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності є такими, що прийняті з порушенням норм Податкового кодексу України та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Натомість відповідачем не доведено правомірності своїх дій та рішень.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно із вказаною нормою на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2756,00 грн.

Керуючись статтями 158-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо неприйняття податкової звітності Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" за період із 01 липня 2015 року по 20 січня 2016 року.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області: № від 11.09.2015, № від 11.09.2015; № від 14.09.2015, № від 14.09.2015 .

Стягнути з Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Спільного підприємства "Щорсівський гранітний кар'єр Укооппостачмашу" 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст постанови виготовлено: 30 серпня 2016 р.