Справа № 815/4145/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4145/16
У Х В А Л А

25 серпня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить: визнати протиправними дії атестаційної комісії Головного управління Національної поліції України в Одеській області № 6 щодо проведення ОСОБА_1 атестації 29.02.2016 року та рішення відносно нього: «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

У своєму адміністративному позові позивач також просить суд поновити строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним дії атестаційної комісії ГУ НП в Одеській області №6 щодо проведення атестування ОСОБА_1.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву (скаргу) необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зазначеною статтею визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, як вбачається з даної статті, початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа: дізналася або повинна була дізнатися про порушення. При цьому, йдеться не про те, коли особа з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.

Так, ОСОБА_1 в адміністративному позові зазначає, що після проведення атестації, яка відбулась 29.02.2016 року йому було повідомлено, що він не пройшов атестацію та був ознайомлений з висновком атестаційної комісії 10 березня 2016 року. У відповідності до Інструкції, вказує позивач, він подав рапорт на ім'я т.в.о. начальника ГУНП в Одеській області про те, що ОСОБА_1 не згоден з результатами та має намір подати апеляцію на рішення АК №6 ГУ НП в Одеській області. Того ж числа, тобто 10.03.2016 року, позивач стверджує, що подав скаргу до центральної апеляційної комісії з приводу оскарження висновку за результатами тестування позивача. До цього, вказує позивач, його так і офіційно не повідомили, не ознайомили про результати розгляду скарги до центральної апеляційної комісії. З 18 березня 2016 року по 17 квітня 2016 року позивач зазначає, що він перебував на лікарняному. 01 червня 2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що ГУ НП в Одеській області готує наказ на звільнення позивача на підставі висновку АК №6. Разом з цим, позивач вказує що він звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом при цьому не вказуючи його предмет. У зв'язку із несплатою судового збору у повному обсязі, суд залишив адміністративний позов позивача без руху, вказану ухвалу, стверджує ОСОБА_1, він не отримав. На думку позивача, у зв'язку із постійним знаходженням останнього на роботі, йому могли не передати кореспонденцію з суду. 15 серпня 2016 року, зазначає позивач у своєму адміністративному позові, йому передали пакет документів з суду, у якому знаходились всі екземпляри позову позивача з додатками та копія ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 року про повернення адміністративного позову. Позивач у своєму позові також вказує, що він усунув недоліки, а тому знову звертається до суду.

У зв'язку із тим, що позивач не отримав висновок про його апеляцію, тривалий час хворів адміністративний позов був повернутий, ОСОБА_1 вважає, що пропустив строк з поважних причин там просить суд поновити строк на звернення до суду з позовом про визнання протиправними дії Атестаційної комісії ГУ НП в Одеській області №6 щодо проведення атестування позивача.

Інших, належних та допустимих доказів поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом позивач не вказує.

Суд не погоджується з висновком позивача щодо поважності пропуску строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом з огляду на наступне.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкрет ному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

Предметом позову по вказаній адміністративній справі є, зокрема, правомірність дій атестаційної комісії Головного управління Національної поліції України в Одеській області № 6 щодо проведення ОСОБА_1 атестації 29.02.2016 року. Таким чином, оскільки про протиправність, на думку позивача? вищевказаних дій позивач дізнався щонайменше під час проведення атестації, тобто 29.02.2016 року, з урахуванням періоду перебування позивача на лікарняному, з 18.03.2016 року по 17.04.2016 року, позивач мав право звернутись до суду із даною позовною вимогою щонайпізніше - 18.04.2016 року.

Як встановлено судом з бази даних «Діловодство спеціалізованого суду», ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/2962/16 від 17 червня 2016 року, яка набрала законної сили 07.07.2016 року, до Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Одеській області від 29.01.2016 року № 133 в частині включення посади, яку обіймав ОСОБА_1 до списку поліцейських, які підлягають атестації;

- визнати протиправними дії атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції України в Одеській області щодо проведення 29.02.2016 року атестації ОСОБА_1 без дотримання його прав, гарантованих ч. 1 ст. 6 "Європейської конвенції з прав людини її основоположних свобод 1950 року";

- визнати протиправним та скасування рішення (висновку) атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції України в Одеській області в якому зазначено в розділі ІV "Результати атестування (висновок атестаційної комісії)" атестаційного листа, а саме: " 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність", яке прийнято стосовно ОСОБА_1.

Вищевказаною ухвалою суду по справі №815/2962/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та рішення, визнання протиправними дії - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.07.2016 року по справі № 815/2962/16 у зв'язку із не усуненням позивачем недоліків, які були визначені в ухвалі суду від 17.06.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказу та рішення, визнання протиправними дії - визнано неподаним та повернуто позивачеві.

Суд зазначає, що згідно бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" ані ухвала суду від 17.06.2016 року про залишення позовної заяви без руху, ані ухвала суду від 08.07.2016 року по справі №815/2962/16 позивачем не оскаржувались.

Таким чином, позивач вже звертався до суду з позовною вимогою до АК №6 ГУ НП в Одеській області про визнання протиправним рішення відносно нього: «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність» та з дати, коли позивач вперше подав позовну заяву, зокрема, з вказаною вимогою, станом на 25.08.2016 року пройшло більше місяця.

Відтак, з викладеного вбачається, що станом на 22.08.2016 року, місячний строк звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом сплинув, в клопотанні про поновлення строків звернення позивач просить суд поновити строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним дії атестаційної комісії ГУ НП в Одеській області №6 щодо проведення атестування ОСОБА_1, тобто лише щодо частини позовних вимог та не надає доказів в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

При цьому, позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об'єктивними перешкодами для звернення до Одеського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Суд враховує, що тривалість і правила обчислення строку звернення до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59).

Відповідно до вимог ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

При цьому, слід зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є її дії, спрямовані на захист порушених прав, зокрема, оскарження рішення (дії чи бездіяльності), письмові звернення з цього приводу, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об'єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Разом з цим, суд зазначає, що та обставина, що позивач перебував на лікарняному та, що він усунув недолік позовної заяви, на які йому було вказано ухвалами суду по справі №815/2962/16, висновків суду щодо пропущення строків звернення до суду не спростовує, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України, на відміну від положень статей 263 та 264 Цивільного кодексу України, які визначають підстави зупинення чи переривання строків позовної давності, не передбачено можливості зупинення чи переривання строків звернення з позовом до адміністративного суду.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду та будь-яких обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивачем ні в позовній заяві, ні в клопотанні про поновлення строку оскарження не зазначено та окремо від позовної заяви до суду не надано, що унеможливлює визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а отже про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку оскарження та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.155 КАС України, особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, 100, 107, 155, 160, 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення процесуальних термінів для звернення до суду з позовом про визнання протиправним дії атестаційної комісії ГУ НП в Одеській області №6 щодо проведення атестування ОСОБА_1 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа - Головне управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними дії, визнання протиправним рішення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.А. Вовченко