Справа № 2-а-2214/11
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2214/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі: головуючого судді: Куценка М. О.,

при секретарі: Степаненко Г. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, до Управління праці та соціального захист населення Енергодарської міської Ради Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захист населення Енергодарської міської Ради Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов'язання провести нарахування та виплату компенсації у зв'язку із неможливістю надання путівки .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її син, ОСОБА_2 12.06.2002 р. н., у відповідності до п.5 ч.1 ст. 27 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи являється дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Цей факт підтверджується Посвідченням дитини, яка потерпіла від чорнобильської катастрофи, виданим Запорізькою обласною державною адміністрацією від 23 вересня 2002 року (а.с.6). У відповідності до п.5 ч.1 ст. 30 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи її син повинен був бути забезпечений у 2010 році путівкою на оздоровлення. Такою путівкою її син, ОСОБА_2, забезпечений не був. Згідно вищевказаної норми у разі неможливості надання путівки виплачується компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні. Розмір середньої вартості путівок визначається Кабінетом міністрів України. На обліку в УПСЗН Енергодарської міської Ради Запорізької області її син, ОСОБА_2, стоїть з 2002 року, але путівку у 2010 році не отримав. Просить зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за відсутність путівки, визнавши неправомірними його дії стосовно відмови в її виплаті.

У судове засідання позивач не зявилася просить проводити розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши заперечення на адміністративний позов в якму просив в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, справу розглядати без участі представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 30 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи потерпілі діти віком до 10 років забезпечуються путівками разом з одним із батьків або особою, яка їх замінює, за умови, що останні належать до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Енергодарської міської Ради Запорізької області, являється дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Його мати ОСОБА_1, являється особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, 2 категорії.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідності до п.5 ч.1 ст. 30 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - потерпілі діти віком до 10 років забезпечуються путівками разом з одним із батьків або особою, яка їх замінює, за умови, що останні належать до постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. У разі неможливості надання путівки виплачується компенсація вартості самостійного санаторно-курортного лікування. Порядок надання путівок, а також розмір та порядок виплати компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту вищезазначеної статті - компенсація вартості санаторно-курортного лікування виплачується у випадку саме самостійного санаторно-курортного лікування. Як вбачається з матеріалів справи, позивач та її син ОСОБА_2 12.06.2002 р. н., у 2010 році не перебували на самостійному санаторно-курортному лікуванні, відповідних документів, що підтверджують факт самостійного санаторно-курортного лікування не надавали, тому не мають права компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування.

Крім того, на час звернення позивача до суду з позовом, Кабінетом Міністрів України не визначено розмір середньої вартості путівки в Україні, а до компетенції відповідача такі повноваження не входять.

На підставі вищевикладеного, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст.2, 8, 11, 69-71, 94, 99, 100, 128, 158-164, 186 КАС України, ст. 30 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської Ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М. О. Куценко