Справа № 2-а-2439/11
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2439/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2011 м.Енергодар

Енергодарський міський суд

Запорізької області

у складі головуючого судді: Куценка М. О.,

при секретарі: Степаненко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області, щодо відмови у перерахунку державної та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю за період з 01.11.2006р.; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок з 01.11.2006 року, їй державної пенсії відповідно до ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області здійснити перерахунок з 01.11.2006 року, їй додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; стягнути з відповідача на її користь недоплачену державну та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю за період з 01.11.2006р. по 01.05.2011р. у сумі 182492,36 грн.; допустити негайне виконання постанови суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є інвалідом 2-ї групи від захворювання, яке повязане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і знаходиться на обліку в УПФУ м. Енергодар, відноситься до 1 категорії, як особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і у відповідності до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідачем зазначені вимоги закону не виконуються, чим порушуються її права.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином інформований про місце, дату і час судового засідання, що підтверджується наявною в справі розпискою, в звязку з чим суд вважає можливим відповідно до ч.4 ст.128 КАС України слухати справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів. Будь-які заяви та заперечення на позов від позивача не надходили.

В судове засідання позивач не зявилась, просила розглядати справу без її участі.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач є інвалідом 2-ї групи, повязаної з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС і відноситься до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої повинен розраховуватися виходячи з мінімальної пенсії за віком. Відповідачем для визначення розміру пенсії застосовано Постанову КМУ

Згідно зі ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 1 категорії, які є інвалідами 2-ї групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ч.2 ст.54 зазначеного Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 2-ї групи, щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивача, відповідач повинен керуватися Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , які з огляду на пріоритетність нормативно-правових актів над підзаконними нормативно-правовими актами є пріоритетними для застосування. Постанова КМУ, яка визначає порядок виплати пенсії, призводить до звужування змісту, обсягу існуючих прав і свобод, що є порушенням ст.22 Конституції України.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені пп. 12, 12 п.28 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року №107-VІ визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), та втратили чинність з 22.05.2008 року. Тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України 22.05.2008 року, вихідним критерієм обчислення пенсії по інвалідності ЧАЕС виступає лише мінімальна пенсія за віком.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії та щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається в порядку, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», тому суд вважає, що дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вимогам ст..19,22 Конституції України, ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості з виплати державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, надавши свій розрахунок. Але суд не може прийняти його до уваги з наступних підстав.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення "Про Пенсійний фонд України", затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за № 121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до вимог діючого законодавства України, рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача і питання про розмір такого роду виплат відноситься до компетенції Управління Пенсійного фонду. Тому суд не може стягнути з відповідача на користь позивача конкретно визначену суму недоотриманої ним пенсії за вказаний період, оскільки у такий спосіб суд вийде за межі компетенції, встановленої КАС України. Адміністративний суд не наділений правом на здійснення розрахунків розміру виплат замість субєкта владних повноважень, ці дії відносяться до компетенції відповідача. Таким чином в цій частині вимог необхідно зобов`язати відповідача зробити перерахунок та здійснити відповідні виплати державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також в позовних вимогах позивач вказує, що звернення до суду з вищевказаних підстав у відповідності до ст. 76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» не обмежується строком давності. Але суд вважає посилання позивача на вказаний Закон помилковим, оскільки дія даної норми не розповсюджується на правовідносини з приводу яких позивач звернулася із адміністративним позовом.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк. Позивач звернулася до суду з позовом 16.05.2011р. Ухвалою суду від 19.05.2011р. провадження по справі відкрито в частині вимог, строк звернення до суду яких не пропущено, тобто в даному випадку з 16.11.2010р. Ухвала суду позивачем не оскаржувалася. З цих підстав вимоги позивача щодо дати з якої йому потрібно зробити призначення та виплату додаткової пенсії (01.11.2006р.), суд до уваги не приймає.

Крім того, в позовних вимогах позивач просить допустити негайне виконання постанови суду, посилаючись на положення ст. 256 КАС України.

В даному випадку вирішується питання про зобовязання перерахунку пенсійних виплат відповідно до положень ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (яка вже призначена раніше та виплачується позивачу, але з порушенням норм вказаного закону).

Тому судом не може бути допущено негайне виконання зазначеної постанови, оскільки питання про присудження виплати пенсії не вирішується.

Враховуючи те, що після 22 травня 2008 року і в подальшому, після відновлення положень статті статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у попередній редакції та з урахуванням того, що до цього часу ніяких змін до вказаного Закону не вносилось, дії відповідача щодо відмови у здійснені перерахунку державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність тривають і в подальшому, суд вважає, що слід поновити права позивача, шляхом зобовязання відповідача проводити нарахування та виплату пенсійних виплат у вищевказаних розмірах з 16.11.2010 року за мінусом отриманих нею сум за вказаний період без обмежень будь яким строком до змін в законодавстві або зміни статусу позивача.

Керуючись ст.ст.19, 22 Конституції України, ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст.2, 6, 8, 9, 99, 104 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 у розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16.11.2010року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Енергодар Запорізької області провести ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, перерахунок державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», починаючи з 16.11.2010 року, за мінусом отриманих нею сум за вказаний період та забезпечити їх виплату.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М. О. Куценко