Справа № 2-а-892/10
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2010-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-892/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.03.2010м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Юхно С.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду Ленінського району м. Полтави про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2010 року ОСОБА_2. звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни. У позові просить суд зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй, як дитині війни, недосплачену щомісячну державну соціальну допомогу(або доплату до пенсії) за 2006-2009 роки в сумі 6429 грн. 60 коп.

У позові зазначила, що вона належить до соціальної категорії Дитина війни та відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2009 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. Відповідач всупереч Рішень Конституційного Суду України № 6-рп/2008 від 9 липня 2007 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» в тому числі й щодо зупинення дії статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснили нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії

Позивач в судове засідання не зявилася, але суду надав письмову заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 9).

Відповідач в судове засідання не зявився, але суду надав письмову заяву про розгляд справи без участі його представника (а.с. 12-13 ).

Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві надало суду письмові заперечення на позов, в яких просять суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначили, що дія статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни призупинялась Законом України Про Державний бюджет України на 2006 рік. Також зазначило, що Управління є неналежним відповідачем, оскільки кошти на виплату надбавки особам, які мають статус дитини війни, передбачено Законом України "Про Державний бюджет", тому відповідачем повинно бути Державне казначейство України.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів та згідно ч.3 ст. 121 КАС України розглянути справу у день попереднього судового засідання.

Суд дослідивши матеріали справа приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно пенсійного посвідчення № 392872, від 14 лютого 2008 року (а.с. 6) та довідки Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради ( а.с. 8) позивач має статус «Дитини війни».

Стаття 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни передбачає, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, позивач на підставі зазначеного Закону має право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається із заперечень та довідки Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві (а.с. 12-14) позивачу за період з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2009 року, на виконання вимог статті 6 зазначеного Закону, доплата до пенсії частково виплачувалась.

Відповідно до статті 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року дію ст. 6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19 січня 2006 року, який набрав чинності 15 березня 2006 року, до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначену Кабінетом Міністрів України за погодженням з комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» запроваджені не були.

Закони України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року та «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19 січня 2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідачів не було підстав нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки до 15 березня 2006 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Крім того, надаючи перевагу Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року та «Про внесення змін до Закону України «Про державний Бюджет на 2006 рік» від 19 січня 2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади _ Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп(справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: «Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормами правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо суперечності один одному. Звичайною є практика коли наступний у часі містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметним актом, який діяв у часі раніше».

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік. Відповідачі по справі протягом 2006 року діяли у відповідності з діючим законодавством та не мали підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15 березня 2006 року дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена, а з 15 березня 2006 року здійснення доплат, визначено у іншій спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік».

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, суд вважає їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав:

Відповідно до п.12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону, зупинено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за №6-рп/2007 року (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним)положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік , яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, враховуючи чинність для ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним судом України Управління Пенсійного фонду України Ленінського району у м. Полтаві повинно було нарахувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 9 липня 2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже відповідач починаючи з липня 2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Так статтею 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2007 рік на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць у розмірі з 1 квітня 406 гривні, з 1 жовтня 411 гривень.

Частиною 3 статті 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що для визначення мінімального розміру за віком відповідно до абзацу першого частини першої статті 28Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, яків тратили працездатність, визначений абзацом п»ятим частини першої цієї статті, збільшений на 1 відсоток.

Отже позивачу повинна нараховуватися та бути виплачена доплата до пенсії за липень - грудень 2007 року в розмірі:

Липень (з 9 липня по 31 липня) (406+4,06 (1% збільшення розміру згідно частини 3 статті 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік) = 410, 06 грн.

410,06 грн. / 31 день = 13, 23 грн. (розмір доплати за 1 день)

13,23х 23 дні (з 9 липня по 31 липня)= 304, 29 грн. (розмір мінімальної пенсії за 23 дні липня місяця)

304, 29 грн. х 30% = 91,29 грн. (доплата до пенсії за 23 дні липня місяця).

Серпень (406 + 4,06 ( 1% збільшення розміру згідно частини 3 статті 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік) х 30 % = 123, 02 грн.

Вересень - (406 + 4,06 ( 1% збільшення розміру згідно частини 3 статті 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік) х 30 % = 123, 02 грн.

Жовтень - (411 + 4,11 ( 1% збільшення розміру згідно частини 3 статті 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік) х 30 % = 124, 53 грн.

Листопад - (411 + 4,11 ( 1% збільшення розміру згідно частини 3 статті 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік) х 30 % = 124, 53 грн.

Грудень - (411 + 4,11 ( 1% збільшення розміру згідно частини 3 статті 62 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік) х 30 % = 124, 53 грн.

Всього заборгованість по виплаті доплати до пенсії за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року становить: 710 грн. 92 коп., яка підлягає донарахуванню та виплаті позивачу.

Що стосується вимог позивача про зобов»язання відповідача виплачувати йому в 2008 та 2009 роках щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного:

Відповідно до п.п. 41 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в наступній редакції : Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дане підвищення провадиться за їх вибором згідно із законів.

З 1 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру, що підтверджується запереченнями та довідкою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві (а.с. 12-14).

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року за № 10-рп/2008 року ( справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України ), визнано таким, що не відповідає Конституції України ( є неконституційним) положення п.п. 14 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов»язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що 22 травня 2008 року та приписів ч.2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що 22 травня 2008 року Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві повинно було нарахувати та вплачувати доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла до 1 січня 2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22 травня 2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22 травня 2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 01 січня 2008 року, з урахуванням п.п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Так статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» затверджено прожитковий мінімум на 2008 рік на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць у розмірі з 1 квітня 481 гривні, з 1 липня 482 гривні, з 1 жовтня 498 грн.

Отже позивачу повинна нараховуватися та бути виплачена доплата до пенсії за травень грудень 2008 року в розмірі:

Травень ( з 22 травня по 31 травня) (481 грн. /31 день = 15, 52 грн. (розмір доплати за 1 день) 15, 52 х 10 днів (з 22 травня по 31 травня) = 155, 20 грн. (розмір мінімальної пенсії за 10 днів травня місяця)

155, 20 грн. х 30% = 46,55 грн. (доплата до пенсії за 10 днів травня місяця).

Червень 481 грн. х 30% = 144, 30 грн.

Липень 482 грн. х 30% = 144, 60 грн.

Серпень 482 грн. х 30% = 144, 60 грн.

Вересень 482 грн. х 30% = 144, 60 грн.

Жовтень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Листопад 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Грудень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Всього позивачу повинно бути виплачено доплати до пенсії за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року в сумі 1072 грн. 85 коп.

Згідно заперечень та довідки Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві (а.с. 12-14) позивачу з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року виплачено доплати до пенсії в сумі 357 грн. 60 коп. (15 грн. 50 коп. доплата до пенсії за травень 2008 року ( 48 грн. 10 коп. / 31 день у травня х 10 днів (доплата за період з 22 травня 2008 року по 31 травня 2008 року ) + 48 грн. 10 коп. +48 грн. 20 коп. + 48 грн. 20 коп. + 48 грн. 20 коп. = 49 грн. 80 коп. + 49 грн. 80 коп. = 49 грн. 80 коп.).

Отже заборгованість по виплаті доплати до пенсії за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року становить 1072 грн. 85 коп. 357 грн. 60 коп. = 715 грн. 25 коп., яка і підлягає донарахування та виплаті позивачу.

Крім того, позивачу повинна нараховуватися та бути виплачена доплата до пенсії за січень грудень 2009 року в розмірі:

Січень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Лютий 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Березень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Квітень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Травень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Червень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Липень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Серпень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Вересень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Листопад 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Грудень 498 грн. х 30% = 149, 40 грн.

Всього позивачу повинно бути виплачено доплати до пенсії за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року в сумі 1837 грн. 80 коп.

Згідно заперечень та довідки Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві позивачу з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року виплачено доплати до пенсії в сумі 597 грн. 60 коп.

Отже заборгованість по виплаті доплати за період з 1 січня по 31 грудня 2009 року становить 1837 грн. 80 коп. 597 грн. 60 коп. = 1240 грн. 20 коп. яка підлягає донарахування та виплаті позивачу.

Доводи Управління пенсійного Фонду України Ленінського району в м. Полтаві про те, що Управління є неналежним відповідачем по справі, а відповідачем повинно бути Державне казначейство України є безпідставним з наступних підстав:

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2002 року за № 121/2001, і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року за № 8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цим управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Таким чином обов»язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», покладено на Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війни реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суддя вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування , ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», та провести відповідні виплати за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року в сумі 710 грн. 92 коп., з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 715 грн. 25 коп., з 1 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року в сумі 1240 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3