Справа № 344/2057/15-а
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2016-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/2057/15-а
Провадження № 2-а/344/13/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді: Польської М.В.

при секретарі с/з: Дзюбак Х.Б.

за участю представника відповідачів Максиміва І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення виконкому Івано-Франківської міськради, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, в інтересах якої діє представник ОСОБА_8, звернулася в лютому 2015 року в суд з адміністративним позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради про скасування рішення від 30.10.2014р. №556 «Про внесення на розгляд сесії міської ради проекту рішення «Про передачу у власність і надання в користування громадянам земельних ділянок та внесення змін до рішень» в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0602 га ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (п.243).

У зв'язку з закінченням повноважень судді вперше ОСОБА_9, ухвалою від 21.01.2016 року даний позов прийнято до провадження нового складу суду (суддя Польська М.В.)

Ухвалою суду від 03.03.2016 року до участі у справі залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

В судовому засіданні 12.04.2016р. представник позивача вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити надавши пояснення по суті вимог, в подальшому позивач та її представник неодноразово не з'являлися в судові засідання, клопотавши про їх відкладення, та враховуючи заяву від 21.06.2016р. про розгляд без участі позивача при неможливості відкласти, суд вважав за можливе завершити розгляд даної справи без участі позивача та її представника за наявності отриманих від представника пояснень по даній справі та наданих ними доказів.

Представник відповідача 1,2 в судовому засіданні вимоги позову заперечив, вважаючи, що право позивача оскаржуваним рішенням не порушується, а сесією ради такі питання не приймалися.

Треті особи та представник третьої особи вважали позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 30.10.2014 року №556 «Про внесення на розгляд сесії міської ради проекту рішення «Про передачу у власність і надання в користування громадянам земельних ділянок та внесення змін до рішень» було п.1 передбачено внести на розгляд сесії міської ради проект рішення згідно додатку. За таким додатком п.243 пропонувалось надати дозвіл ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0602 га (а.с.8-9).

З пояснень сторони відповідача судом встановлено, що такий проект рішення на сесію виносився 03.12.2014 року, однак п.243 не був прийнятий, а дане питання повернуто на доопрацювання (а.с.127). Тобто рішення ради про дозвіл ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1, не прийняте.

Обгрунтовуючи вимоги позову, позивач та її представник зазначили про те, що сімя позивача проживають у будинку по АДРЕСА_2, земельна ділянка площею 569 м.кв. під яким передана у власність позивача. Оспорюване рішення виконкому порушує права позивача як власника земельної ділянки та садиби, так як бажаючи оформити суміжну земельну ділянку у власність, треті особи у даній справі не врахували накладки запроектованої ділянки та власну земельну ділянку позивача. Факт захоплення частини земельної ділянки позивача, підтверджують будівництво ОСОБА_5 гаража з надбудовою на межі земельної ділянки позивача, що вже було предметом розгляду по зверненнях до місцевої ради та суд.

Як вбачається з матеріалів справи звернення ОСОБА_4 направлялися до міської ради в 2014 році (а.с.10-13).

Актом перевірки та обстеження земельних ділянок від 29.05.2000р. та 17.10.2003р. було встановлено факт порушення зі сторони гр..ОСОБА_5 (самовільне втановлення огорожі, перешкоди в заїзді до будинку тощо (а.с.16-27).

За рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.11.2010 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 щодо скасування рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки пл..569м.кв. та документів що передували цьому, було відмовлено, як і було відмовлено у вимозі про зобов'язання Івано-Франківську міську раду затвердити межі прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 площею 0.0602 га з передачею у власність. Натомість позов ОСОБА_4 в частині визнання незаконним рішення ради від 04.09.2008р. про відміну попереднього рішення виконкому про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки у власність, задоволено (а.с.28-31).

Як слідує з вимог Закону України «Про звернення громадян» (ст..1,5,7,15,19) громадяни України мають право звернутися до місцевого самоврядування до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Правовідносини щодо земельних питань регулюються, окрім вищезгаданого закону, і нормами ЗК України. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регулюється нормами ст..118 ЗК України.

Так, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Також, слід зазначити, що норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам врегульовані також ст..121 ЗК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень визначених законом приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів визначені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Оскільки відповідачем 1 в межах власних повноважень за ст..52 Закону України «Про місцеве самоврядування» розглядалися питання подані за заявою громадян, які є третіми особами у справі, та було тільки запропоновано проект на розгляд відповідачу 2 - міській раді, а остання рішення щодо цього не приймала та не надала дозвіл на виготовлення документації, права позивача на власну земельну ділянку оскаржуваним рішенням, не порушені.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, з врахуванням наявного не скасованого у позивача права власності на земельну ділянку, в подальшому не врахувавши наявної накладки земельної ділянки що приватизована, міська рада не вправі надати спірну земельну ділянку яка, в разі підтвердження, включає в себе приватизовану ділянку, іншим особам у власність чи користування.

За ст..2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Отже, суд має встановити порушення прав особи, що звертається до суду за їх захистом.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що позовні вимоги не є обгрунтованими, оскільки позивач не довів порушення свого права оскаржуваним рішенням, яке не затверджене і не прийняте радою та не позбавляє позивача прав на володіння, користування та розпорядження як власника своєю земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 12.02.2015 року (суддя ОСОБА_9) було вжито заходів забезпечення позову та заборонено івано-Франківській міській раді вчиняти дії по передачі земельної ділянки по АДРЕСА_1 у приватну власність. Дане забезпечення позову може бути скасоване при набранні даного рішення суду законної сили за вимогами ст. 118 КАС України та поданою заявою осіб яких таке забезпечення стосується.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 144 ч.1 Конституції України, ст.. 118 ЗК України, статтями 2, 7, 8, 9, 11, 17,18, 71, 158, 159, 160-163, ч.2 ст.171-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області,суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністпративного позову ОСОБА_4 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківської міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання незаконним рішення виконкому Івано-Франківської міськради від 30.10.2014 року № 556 «Про внесення на розгляд сесії міської ради проекту рішення «Про передачу у власність і надання в користування громадянам земельних ділянок та внесення змін до рішень» в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0602 га ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (п.243) - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Довідка: повний текст постанови виготовлено 25 серпня 2016 року.

Суддя Польська М.В.