Справа № 808/910/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Справа № 808/910/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод олійних культур «Агро-Альянс»

до: Вільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.03.2016,

за участі представників сторін:

від позивача - Яковишен І.В. (довіреність від 04.01.2016)

від відповідача - Бойко В.В. (довіреність № 376/10 від 24.02.2016)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ "Завод олійних культур "Агро-Альянс" до Вільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.03.2016

№ від 03.03.2016 р., яким визначено зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 3 424 173,00 (основний платіж - 2 282 782,00 грн., штрафні санкції - 1 141 391,00 грн.);

№ від 03.03.2016 р., яким визначено грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 933 785,30 грн. (основний платіж - 1 289 190,2 грн., штрафні санкції - 644 595,1 грн.);

№ від 03.03.2016 р., яким зменшено залишок вiд'ємного значення на суму 192 138,00 грн.

Ухвалою суду від 17.03.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/910/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 06.04.2016.провадження у справі за клопотанням сторін зупинялось. Судове засідання призначено на 25.07.2016.

Представник позивача підтримав позовні вимоги і просить задовольнити їх у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що господарські взаємовідносини між ТОВ "ЗОК "Агро-Альянс" та СФГ "НИВА", ТОВ "БРАЙД", С(ФГ) "ЛІЗА", ТОВ "КРЕНФОРД ЛТД", ТОВ "КТБ ПО", З ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ РОЗВИТОК" здійснені в межах правочинів, які повністю відповідають всім вимогам закону, означені господарські операції мали реальний характер, складені за цими взаємовідносинами первинні документи оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами, а отримані товарно-матеріальні цінності використані в господарській діяльності - здійснена переробка сої в олію соняшникову, шрот та лузгу, а також інша сільськогосподарська продукція в подальшому відвантажені покупцям та відповідним нарахуванням податкових зобов'язань з ПДВ та податку на прибуток.

У акті перевірки висновку щодо безпідставності нарахування податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "Дорта" і ТОВ "Актив-Ікс" відсутні.

Крім того, з ТОВ "Актив-Ікс" підприємство позивача не мало взаємовідносин взагалі.

На підтвердження правильності формування валових витрат по податку на прибуток та включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту Позивачем були надані необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт отримання товару від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

А відтак, висновки податкового органу про неправомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту по господарських операціях з зазначеними контрагентами є необґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення протиправними і просить їх скасувати.

Відповідач проти позову заперечив, надав письмові заперечення. Зазначив, що витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Представник відповідача зазначив, що позивач неправомірно сформував витрати та податковий кредит по господарських операціях з СФГ "НИВА", ТОВ "Актив-Ікс", ТОВ "Дорта", ТОВ "БРАЙД", С(ФГ) "ЛІЗА", ТОВ "КРЕНФОРД ЛТД", ТОВ "КТБ ПО", З ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ РОЗВИТОК", оскільки перевіркою не підтверджено факт придбання товару від вказаних постачальників, тож господарські операції позивача з вказаним контрагентом не спричиняють реального настання правових наслідків, укладені з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в зв'язку з чим дії підприємств призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України.

Зважаючи на викладене, відповідач вказує на обґрунтованість висновків перевірки, а відтак і правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, та просить у позові відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст.160 КАС України, 25.07.2016 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що, підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, Вільнянською ОДПІ проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ "ЗОК "Агро-Альянс" (38809067) з питань правильності нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств при проведенні фінансово-господарських операцій з СФГ "Нива" (25583505), ТОВ "Актив-Ікс" (34228635), ТОВ "Дорта" (39231527), ТОВ "Брайд" (39466768), С(Ф)Г "Ліза" (31528685), ТОВ "Кренфорд Лтд" (38626272), ТОВ "КТБ ПО" (03063403), ТОВ "Національний розвиток" (39075377) за період з 01.07.2013 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт № 42/08-06-15/38809067 від 19.02.2016.

Перевіркою встановлено, що позивачем, внаслідок порушення

- п.198.1, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту по операціям з СФГ "Нива" (25583505), ТОВ "Брайд" (39466768), С(Ф)Г "Ліза" (31528685), ТОВ "Кренфорд ЛТД" (38626272), ТОВ "КТБ ПО" (03063403), ТОВ "Національний розвиток" (39075377) за період з 01.07.2013 по 31.12.2015 на загальну суму 1 481 328 грн., а саме - завищено від'ємне значення на 192 138 грн. та занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України на суму 1 289 190 грн.

- п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ(із змінами та доповненнями) що призвело до заниження податок на прибуток на загальну суму 2 282 782 грн.

Зважаючи на виявлені порушення, на підставі акту перевірки, 03.03.2016 були прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ від 03.03.2016 р., яким визначено зобов'язання з податку на прибуток підприємств у сумі 3 424 173,00 (основний платіж - 2 282 782,00 грн., штрафні санкції - 1 141 391,00 грн.);

№ від 03.03.2016 р., яким визначено грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 933 785,30 грн. (основний платіж - 1 289 190,2 грн., штрафні санкції - 644 595,1 грн.);

№ від 03.03.2016 р., яким зменшено залишок вiд'ємного значення на суму 192 138,00 грн.

Вважаючи вказані повідомлення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку рішенню відповідача суд виходить з приписів ч. 3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом та пояснив представник відповідача в ході судового розгляду, висновки, яких дійшли перевіряючи базуються на наступному.

"Під час проведення перевірки були встановлені обставини формування позивачем витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту по господарських операціях з СФГ "Нива", ТОВ "Актив-Ікс", ТОВ "Дорта", ТОВ "Брайд", С(Ф)Г "Ліза", ТОВ "Кренфорд Лтд", ТОВ "КТБ ПО", ТОВ "Національний розвиток", по яких встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій. Оскільки контрагенти позивача обліковуються в податковому органі як відсутні за місцезнаходженням. У податкового органу відсутні інформація щодо наявності у зазначених контрагентів складських приміщень, трудових ресурсів, автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності. Тож, податковий орган дійшов висновку, що в ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від контрагентів-постачальників на адресу позивача.

Дослідивши матеріали справи, та заслухавши представників сторін, суд не може погодитись із твердженнями податкового органу та вважає обставин, на які посилається відповідач такими, що не відповідають діючим нормам законодавства. Інформація, викладена в Акті щодо встановлених порушень не може носити доказовий характер та не підтверджує встановлені у ньому факти, з огляду на наступне.

Склад витрат та порядок їх визнання визначені ст. 138 Податкового кодексу України (далі по тексту постанови - ПК України). Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності та інших витрат. Витрати операційної діяльності включають: 1) собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати; 2) витрати банківських установ (пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України).

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (п. 138.2 ст. 138 ПК України).

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України).

Таким чином, у разі, якщо платник податку здійснив певні витрати на придбання товарів (робіт, послуг) для їх подальшого використання у власній господарській діяльності і ці витрати підтверджуються відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, він має право віднести такі витрати до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктами 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту

Пунктом 201.4 ст.201 ПКУ встановлено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.п. 201.6 та 201.8 ст.201 ПКУ податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу України, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платника податків-покупця. І лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, позбавляють платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договір поставки з постачальником СФГ "Нива" (25583505) № 0107/01-Н від 01.07.2014 р. на поставку сої та олії соєвої. На виконання умов договору, СФГ "Нива" здійснило поставку сої та олії соєвої на загальну суму 3 873 912,00 грн., в т.ч. ПДВ - 645 652,00 грн.

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" у липні-вересні 2014 р. задекларувало податковий кредит з ПДВ у розмірі 645 652,00 грн., що відповідає обсягу ПДВ по сумі поставки продукції.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на сайті Міністерства юстиції України, зазначено, що основним видом діяльності СФГ "Нива" є 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Відповідно до повідомлення про переуступку прав вимоги, отриманого від СФГ "Нива", ТОВ "ЗОК "Агро-Альянс" перерахувало кошти в адресу ТОВ "Маріс ЛТД".

Безпосередньо з ТОВ "Маріс" ТОВ "ЗОК" Агро-Альянс" не мало взаємовідносин та не декларувало податковий кредит з ПДВ, тому посилання відповідача на порушення законодавства з боку ТОВ "Маріс" не можуть бути підставою для зменшення податкового кредиту з ПДВ та операційних витрат по взаємовідносинах ТОВ "ЗОК "Агро-Альянс" з СФГ "Нива".

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договори поставки з постачальником ТОВ "Дорта" (39231527) № 0109-01-Д від 01.09.2014 р., № 0209-01-Д від 02.09.2014 р., № 0110-01-Д від 01.10.2014 р. на поставку сої та олії соєвої. На виконання умов договорів, ТОВ "Дорта" здійснило поставку сої та олії соєвої на загальну суму 4 400 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 733 333,33 грн. При цьому, донарахування податку на додану вартість у сумі 722 300,83 грн. здійснено за актом перевірки від 15.07.2015 р. № 412/08-06-22/3880967. Податкове повідомлення-рішення за зазначеним актом не виносилось у зв'язку з тим, що позапланова перевірка була проведена на підставі постанови слідчого.

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договір поставки з постачальником ТОВ "Брайд" (39466768) № 6 від 26.01.2015 р. на поставку сої та соєвого шроту, на виконання умов, ТОВ "Брайт" здійснило поставку сої та соєвого шроту на загальну суму 1 474 354,00 грн., в т.ч. ПДВ - 245 725,75 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на сайті Міністерства юстиції України, зазначено, що ТОВ "Брайт" почав процедуру припинення своєї фінансово-господарської діяльності з 07.05.2015 р., тоді як позивач мав із ним взаємовідносини в лютому 2015 року.

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договір поставки з постачальником СФГ "Ліза" (31528685) № 23/01 від 23.02.2015 р. на поставку сої та соєвого шроту, на виконання умов якого, СФГ "Ліза" здійснило поставку сої та соєвого шроту на загальну суму 801 250,00 грн., в т.ч. ПДВ - 133 541,66 грн. Податкові накладні від СФГ "Ліза" зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та суми ПДВ включені в податковий кредит в декларації за лютий 2015 р.

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договір поставки з постачальником ТОВ "Кренфорд ЛТД" (38626272) № 1510/01-13 від 15.10.2013 на поставку шроту соняшникового, на виконання умов якого, ТОВ "Кренфорд ЛТД" здійснило поставку шроту соняшникового на загальну суму 501 199,80 грн., в т.ч. ПДВ - 83 533,30 грн.

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договір на транспортне обслуговування з ТОВ "КТБ ПО" (03063403) № 01/03/14-01-А-А від 01.03.2014 р. на здійснення послуг з логістики, організації та експедирування вантажів. Відповідно до актів виконаних робіт, податкових накладних та товарно-транспортних накладних, ТОВ "КТБ ПО" надало послуги на загальну суму 199 014,30 грн., в т.ч. ПДВ - 33 169,05 грн.

ТОВ ЗОК "Агро-Альянс" уклало договори поставки з постачальником ТОВ "Національний розвиток" (39075377) № 0505/01-14 від 05.05.2014 р. на поставку сої та шроту соняшникового, на виконання умов якого, ТОВ "Національний розвиток" здійснило поставку сої та шроту соняшникового на загальну суму 2 038 246,00 грн., в т.ч. ПДВ - 339 707,67 грн.

З ТОВ "Актив-Ікс" позивач не мав взаємовідносин. В додатку 5 податкової декларації за грудень 2014 р. помилково було зазначено ІПН ТОВ "Актив-Ікс". Помилка була виправлена у лютому 2015 р.

Суд також зазначає, що первинні документи, оформлені по господарських операціях позивача з СФГ "НИВА", ТОВ "Дорта", ТОВ "БРАЙД", С(ФГ) "ЛІЗА", ТОВ "КРЕНФОРД ЛТД", ТОВ "КТБ ПО", З ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ РОЗВИТОК" , відповідають приписам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704).

Податковий кодекс України для платників податків не передбачає а ні обов'язок, а ні право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як СПД, реєстрації платником податків, "податкових взаємовідносин" з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Господарські взаємовідносини між ТОВ "ЗОК "Агро-Альянс" та зазначеними контрагентами здійснені в межах правочинів, які повністю відповідають всім вимогам закону, означені господарські операції мали реальний характер, складені за цими взаємовідносинами первинні документи оформлені належним чином, підписані уповноваженими особами, а отримані товарно-матеріальні цінності використані в господарській діяльності - здійснена переробка сої в олію соняшникову, шрот та лузгу, а також інша сільськогосподарська продукція в подальшому відвантажені покупцям та відповідним нарахуванням податкових зобов'язань з ПДВ та податку на прибуток.

За приписами ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.2 ст.9 цього ж Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити.

Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку, оформлених відповідно з вимогами законодавства.

Дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Обґрунтованість формування платником податків валових витрат вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання товару з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних товарів.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового законодавства.

Враховуючи наявність у позивача накладних, на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних товарів (послуг) були включені до податкового кредиту, та до складу валових витрат, приймаючи до уваги, що зазначені накладні не визнані недійсними, будь-яких посилань щодо невідповідності порядку оформлення цих накладних вимогам Податкового кодексу України, акт перевірки не містить, позивачем цілком правомірно включило суми податку на додану вартість по отриманим ним послугам (товарам) до складу податкового кредиту та суми податку до складу валових витрат, оскільки його право підтверджується належними, з точки зору діючого законодавства, доказами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про "нереальність" здійснених позивачем господарських операцій є безпідставним, оскільки на його підтвердження відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу.

Відповідачем не надано також доказів підробки документів або їх фіктивності на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 234 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Недійсність фіктивного правочину не встановлена законом, а отже такий правочин не є нікчемним. Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що зміст вказаних вище угод не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер і покладення на платника відповідальності за наслідки господарської діяльності третіх осіб є прямим порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії. Можливі порушення контрагентами чи іншими особами податкової дисципліни та правил здійснення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення добросовісного платника податків, в даному випадку позивача, права на податковий кредит з податку на додану вартість, а також не можуть впливати на формування останнім валових витрат.

Судом не було встановлено обізнаності позивача щодо можливого протиправного характеру діяльності своїх контрагентів та/або їх контрагентів-постачальників в ланцюгу постачання товарів, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди.

Такий висновок суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Посилання відповідача на відсутність та неналежне оформлення товарно-транспортних накладних, як на підставу не підтвердження реальності господарських операцій позивача, суд оцінює критично, з огляду на наступне:

Наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29.12.1995 № 488/346 зазначено, що якщо товар доставляється вантажним автомобілем, документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника, оприбуткування їх у вантажоодержувача, а також для складського, оперативного та бухгалтерського обліку є товарно-транспортна накладна за формою № 1 -ТН. У ній повинні бути відмітки відправника товару (щодо відвантаження товару) та його отримувача (стосовно фактичного отримання товару). Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товарно-транспортних документах.

Товарно-транспортна накладна є основним первинним документом, на підставі якого відбувається списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника та оприбуткування їх у вантажоодержувача при перевезенні вантажів у межах України, а також для їх складського, оперативного та бухгалтерського обліку. ТТН оформляється вантажовідправником на кожну поїздку автомобіля і для кожного вантажоодержувача окремо.

Пунктом 1 Наказу Міністерства транспорту України від 14.10.97р. "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" передбачено, що: товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Разом з тим, згідно з п.3.6. Методичних рекомендації з бухгалтерського обліку запасів, які затверджені наказом Міністерства Фінансів України від 10.01.2007 №2, в яких зазначається, що приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників оформлюються товарно-транспортною накладною або прибутковим ордером.

Перевіряючими в акті не зазначено про відсутність даних прибуткових ордерів за зазначеними операціями, відповідно, посилання на відсутність чи неналежне оформлення ТТН є безпідставним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставини встановлені в акті перевірки і докази позивача не спростовані.

З урахуванням вищевикладеного, слідує, що позивачем правомірно включено до складу витрат та податкового кредиту суми, сплачені позивачем по господарських операціях з СФГ "НИВА", ТОВ "Дорта", ТОВ "БРАЙД", С(ФГ) "ЛІЗА", ТОВ "КРЕНФОРД ЛТД", ТОВ "КТБ ПО", З ТОВ "НАЦІОНАЛЬНИЙ РОЗВИТОК" , а відтак, податкові повідомлення - рішення є протиправними та підлягають скасуванню

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Як зазначено у частині першій статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Вільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області від 03.03.2016 № , № та № .

Судовий збір у розмірі 83251,44 грн. (вісімдесят три тисячі двісті п'ятдесят одна гривня 44 коп.) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод олійних культур "Агро-Альянс" () за рахунок бюджетних асигнувань Вільнянської об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко