Справа № 806/990/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 серпня 2016 року Житомир Справа № 806/990/16

Категорія 6.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В.

секретар судового засідання - Недашківська Н.В.,

за участю: представників позивача - Камінської Т.А., Калініна Р.С.,

представників відповідача - Власюк В.П., Бондарчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області до Житомирської обласної державної адміністрації в особі голови обласної державної адміністрації С.О. Машковського про визнання протиправним і скасування розпорядження №140 від 20.05.2016 року,

в с т а н о в и в:

Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського О.С. "Про перейменування топонімічних об"єктів та демонтаж пам"ятників та пам"ятних знаків у Житомирській області" від 20.05.2016 за №140 в частині, що стосується міста Коростеня, викладених у додатках 1-3.

У судовому засідання представником позивача заявлено клопотання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" у частині відсутності конституційних прав у Верховної Ради України перейменовувати вулиці, проспекти, майдани, провулки, інші відповідні адміністративні одиниці у містах України, прийняття вказаного Закону всупереч п.29 ч.1 ст.85 Конституції України, а також демонтажу пам"ятників, пам"ятних знаків, анотаційних дошок у містах України, переміщення пам"яток у містах України та здійснення перевезень на інші території. Клопотання обґрунтовано тим, що на думку позивача даний Закон обмежує права органів місцевого самоврядування, що не відповідає положенням ст.22 Конституції України.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення з мотивів безпідставності.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Отже, ключовим при вирішенні питання про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону є наявність у суду сумнівів щодо конституційності в даному випадку Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" передбачено, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядової інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом вирішення даної справи є розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського О.С. "Про перейменування топонімічних об"єктів та демонтаж пам"ятників та пам"ятних знаків у Житомирській області" від 20.05.2016 за №140 в частині, що стосується міста Коростеня, викладених у додатках 1-3, прийняте на виконання вимог Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Позивач вказує на невідповідність Конституції України норм Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", оскільки даний Закон обмежує повноваження органів місцевого самоврядування, передбачені Конституцією та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Суд вважає такі доводи представника позивача помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно п.41 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами здійснюються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Пунктом 1 ст. 37 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження, як підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту.

Водночас, у п.6 ст.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" вказано, що органи місцевого самоврядування у шестимісячний строк з дня набрання чинності цим Законом в установленому порядку повинні здійснити демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, тощо, а також в установленому порядку перейменувати райони у містах, сквери, бульвари, вулиці, провулки, узвози, проїзди, проспекти, площі, майдани, набережні, мости, інші об'єкти топоніміки населених пунктів, а також інші географічні об'єкти, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму.

Отже, вказаним Законом органам місцевого самоврядування надане право на прийняття рішення стосовно питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, а також демонтаж пам"ятників, розташованих на території відповідного населеного пункту, що ніяким чином не звужує зміст та обсяг існуючих прав, свобод та не обмежує повноваження міської громади та органів місцевого самоврядування, визначених Конституцією України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Крім того, ст. 22 Конституції України, на яку посилається позивач, стосується прав і свобод людини і громадянина, що не тотожним з правами органів місцевого самоврядування.

Також, Законом України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" Верховна Рада України не наділена будь-якими повноваженнями щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, що не суперечить п.29 ч.1 ст.85 Конституції України.

З огляду на зазначене, суд вважає, що доводи представника позивача з цього приводу є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", а відтак і для задоволення клопотання позивача.

Керуючись ст. 9, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали виготовлено: 29 серпня 2016 року

інше В задоволенні клопотання представника Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" відмовити.