Справа № 804/1373/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 р. Справа № 804/1373/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук Борисенко Н.В.
при секретарі Татаренко Ю.В.
позивача ОСОБА_1 представника позивача Степового О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , Командира військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Квартирно - експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення, -
10 березня 2016 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач ), Командира військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Квартирно - експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська (далі КЕВ м. Дніпропетровська, третя особа), в якому просить: визнати неправомірним та скасувати постановлене житловою комісією військової частини НОМЕР_1 (протокол від 28.01.2016 №3) і затверджене 28.01.2016 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 рішення щодо зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати відповідачів поновити підполковника запасу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 у черзі №1 для позачергового отримання житла, складом сім`ї одна особа; витребувати з військової частини НОМЕР_1 та Квартирно експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська документи щодо правонаступника розформованих військових частин НОМЕР_3 та НОМЕР_4 з питань обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, затверджене командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 є неправомірним, оскільки прийнято з порушенням чинного законодавства України, а саме: відповідачем при прийнятті вказаного рішення, до спірних правовідносин, що виникли 16 листопада 2004 року, застосовано всупереч ст.ст. 19, 58 Конституції України Закон України від 24.06.2004 р. №1865-ІV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який згідно п. 1 Розділу II. «Прикінцеві положення» набрав чинності з 1 січня 2005 року. Крім того, у рішенні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2016, на думку позивача, безпідставно наведено відомості щодо добровільного залишення ним частини свого житла сім`ї згідно з рішенням суду від 24.09.2004, яким визнано ОСОБА_1 , втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 . Також позивач зазначив, що у відповідачів відсутні будь-які законні підстави для прийняття та затвердження оскаржуваного рішення, оскільки ним не вчинено жодної з дій, що передбачені ст. 35 Житлового кодексу України, згідно з якою, громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, використовуваного для одержання нетрудових доходів, не беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов протягом п`яти років з моменту погіршення житлових умов. З огляду на викладене позивач вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Ухвалою суду від 11.03.2016 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.
Представники відповідача 1 та відповідача 2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Квартирно - експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без участі представника, у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, з 05.08.1980 по 30.11.2004 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах колишнього СРСР та України. У тому числі, з грудня 1989 року проходив військову службу на різних офіцерських посадах у військових частинах у м. Дніпропетровську. З 01.09.2003 позивач знаходився у розпорядженні Головнокомандувача Військ ППО ЗС України та проходив військову службу на посаді начальника зміни телеграфного центру у військовій частині НОМЕР_4 у м. Дніпропетровську, що підпорядковувалась військовій частині НОМЕР_3 .
На підставі наказу МО України від 29.10.2004 №870 про звільнення підполковника ОСОБА_1 з військової служби в запас за пунктом 67 підпунктом «В» (в зв`язку зі скороченням штатів) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України та у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України, позивача наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 30.11.2004 №227 (по стройовій частині) з 30 листопада 2004 року виключено зі списків особового складу частини та направлено на військовий облік до Індустріального РВК м. Дніпропетровська.
Під час проходження військової служби у ЗС СРСР, на підставі списків Дніпропетровської КЕЧ району, затверджених рішенням Жовтневого райвиконкому райради народних депутатів №926 від 16.08.1991, виконкомом Індустріальної райради м. Дніпропетровська 04 вересня 1991 року видано ОСОБА_1 на сім`ю з 4-х осіб ордер №1/59 на право зайняття трикімнатної квартири житловою площею 48,19 м.кв. за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач у судовому засіданні зазначив, що у приватизації даної квартири участі не приймав.
Позивачем подано до Бабушкінського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області документи для реєстрації за адресою військової частини НОМЕР_4 . Вказаним органом внутрішніх справ 11.11.2004 позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .
У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2004 у справі №2-6560/04 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа КПЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
08.11.2004 відповідно до п.п. 1, 9, 10, 11, 12 чинного на той час Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (затверджено наказом МО України від 03.02.1995 р. №20; втратило чинність на підставі п. 2 наказу МО України №577 від 06.10.2006) позивачем подано командиру військової частини НОМЕР_4 рапорт про прийняття на квартирний облік для отримання житла. Також 09.11.2004 з дозволу командира військової частини НОМЕР_4 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_3 з рапортом про зарахування його на квартирний облік зі складом сім`ї 1 особа.
На засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_3 розглянуто 16.11.2004 рапорт позивача про зарахування на квартирну чергу зі складом сім`ї одна особа та додані документи.
За рішенням житлової комісії підполковника ОСОБА_1 , зараховано на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_3 в загальну чергу з 16 листопада 2004 року зі складом сім`ї одна особа, що підтверджується витягом з протоколу №20 засідання житлової комісії від 16.11.2004.
Оскільки ОСОБА_1 звільнено з військової служби в зв`язку із скороченням штатів та у зв`язку із реформуванням Збройних Сил України, позивачем 30.03.2005 подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_4 про зарахування у чергу для позачергового отримання житла відповідно до положень п. 8. ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З матеріалів справи вбачається, що підполковника запасу ОСОБА_1 було зараховано у чергу №1 для позачергового отримання житла з 29.10.2004 р., складом сім`ї одна особа.
Позивач у судовому засіданні зазначив, що у 2014 році йому стало відомо, що згідно з протоколом №3 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2012 його виключено з квартирного обліку у даній військовій частині через ненадання необхідних документів для облікової справи.
За наслідками розгляду питання щодо правомірності зарахування та перебування підполковника запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 житловою комісією військової частини НОМЕР_1 (протокол від 28.01.2016 р. №3) постановлено, що відповідно до рішення суду від 24.09.2004 про добровільне залишення частини свого житла сім`ї, та керуючись вимогами Закону України від 24.06.2004 р. №1865-ІV п.1.4. (забезпечення за рахунок МОУ військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби) знято підполковника запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з неправомірним зарахуванням на квартирний облік».
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок врегульовано Житловим кодексом України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей», чинним на час виникнення спірних правовідносин Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджено наказом МО України від 03.02.1995 р. №20, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та чинною Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Пунктом 1.3 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція) встановлено, що забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.
Пунктом 2.18. Інструкції встановлено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Статтею 46 Житлового кодексу Української РСР (у редакції на час зарахування позивача на квартирний облік) встановлено, що поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
Згідно з абзацом першим пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції закону, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
На час прийняття 16.11.2004 житловою комісією військової частини НОМЕР_3 рішення про зарахування позивача на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_3 в загальну чергу, складом сім`ї одна особа, а також на час прийняття 01.04.2005 житловою комісією військової частини НОМЕР_4 рішення про зарахування позивача у чергу №1 для позачергового отримання житла, порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (невійськовослужбовців) Збройних Сил України був регламентований Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України затверджено наказом МО України від 03.02.1995 р. №20; втратило чинність на підставі п. 2 наказу МО України №577 від 06.10.2006 (далі Положення №20).
Згідно п.9 Положення №20, військовослужбовці визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства. З метою правильного обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу та використання жилої площі у гарнізонах та військових частинах, відповідно до наказу Міністра оборони України від 17.11.92 р. №193 із змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністра оборони України від 27.05.93 р. №114, утворюються житлові комісії.
Пунктом 10 Положення №20 встановлено, що облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних частинах районів.
В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства. Датою постановки на квартирний облік вважається день, коли було винесене рішення житловою комісією військової частини про прийняття на квартирний облік.
Пунктом 12 Положення №20 визначено, що на кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи: рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сімї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік; довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку; довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад). Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій.
Згідно п.13 Положення №20, військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.
Пунктом 37 Положення №20 встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 02.12.1997 розірвав шлюб з дружиною та до 08.11.2004 мешкав за вказаною адресою. У 2004 році ОСОБА_1 звільнився з ВС України та залишив колишній дружині та донькам квартиру за власним бажанням (без рішення суду). Так, позивач 08.11.2004 знявся з реєстрації, як мешканець зазначеної квартири та надав рапорт командиру військової частини НОМЕР_4 про зарахування на квартирний облік при військовій частині на отримання житла.
Відповідно до матеріалів справи 11.11.2004 ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 . Станом на теперішній час ОСОБА_1 не знаходиться на обліку з житлового фонду КЕВ м. Дніпропетровська.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог пункту 1.3 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, забезпечення за рахунок Міноборони України військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання лише один раз протягом усього часу проходження військової служби, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
У відповідності до статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із статтею 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ст.94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , Командира військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Квартирно - експлуатаційний відділ м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 08.08.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар