Справа № 577/1552/15-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 р. Справа № 577/1552/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2016р. по справі № 577/1552/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області , Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання неправомірним рішення про відмову у підтвердженні стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах; визнання неправомірної відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язання призначити пенсію;,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

визнати неправомірним рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 18 від 09.12.2014 року про відмову у підтвердженні стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відносно нього;

зобов'язати Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати йому до пільгового стажу за Списком № 2 періоди: з 01.09.1975 року по 25.07.1978 року, з 01.08.1978 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 01.08.1992 року;

визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.01.2015 року, а також судовий збір стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі.

Постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.06.2015 року, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 18 від 09.12.2014 року про відмову у підтвердженні стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відносно ОСОБА_1 Зобов'язано Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981року по 22.08.1992 року відносно ОСОБА_1 Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.01.2015 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2016 зазначені судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду Конотопським міськрайонним судом Сумської області ухвалено постанову від 13.07.2016р., якою позов залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2016р., подав апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове, яким позов задовольнити частково: зобов'язати Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 періоди: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 22.08.1992 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 22.12.2014 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 09.12.2014 року № 18 ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні стажу роботи зварником.

На підставі висновків, викладених у вказаному рішення позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ( а.с.16).

Не погодившись із зазначеними рішеннями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про визнання неправомірним рішення Комісії № 18 від 09.12.2014 року та зобов'язати Комісію зарахувати йому до пільгового стажу за Списком № 2 періоди: з 01.09.1975 року по 25.07.1978 року, з 01.08.1978 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 01.08.1992 року, а також визнати неправомірними дії пенсійного органу щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов'язати УПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.01. 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Так. скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у даній справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходила з такого.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №№ 1, 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Колегією суддів зазначено, що суди не врахували наведеного і не перевірили належним чином обґрунтованість причин, з яких відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема, щодо відсутності документів про атестацію робочого місця.

У ході нового розгляду справи судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах доказами, що рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 09.12.2014 р. № 18 ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні стажу роботи зварником, за періоди:

у колгоспі ім. 20-річчя Жовтня, в подальшому реорганізованому в КАП "Авангард", що ліквідовано без визначення правонаступника з 01.01.1979 р. по 10.04.1979 р., з 15.05.1981 р. по 21.08.1992 р. - у зв'язку з тим, що посада не передбачена Списками, чинними у період роботи заявника;

з 22.08.1992 р. по 09.03.2000 р. - у зв'язку з тим, що посада не передбачена Списками, чинними у період роботи заявника, у зв'язку з відсутністю відомостей про результати проведення атестації робочих місць;

у СТОВ "Шпотівське", що ліквідовано без визначення правонаступника з 09.03.2000 р. по 30.05.2003 р. - у зв'язку з тим, що посада не передбачена Списками, чинними у період роботи заявника, у зв'язку з відсутністю відомостей про результати проведення атестації робочих місць ( 15, а.с. 26).

З цих же підстав управлінням позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ( а.с.16).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірного правового акту індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 46 Конституцій України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України реалізує свої повноваження через створені у встановленому порядку територіальні управління; рішення про призначення та перерахунок пенсії приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

При цьому, комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України , та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" забезпечення; особам, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

В ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" N 1788-XII від 05.11.1991 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам інших виробництв, професій та посад дострокові пенсії залежно від умов праці (але не раніш як після досягнення 55 років чоловіками і 50 років жінками) можуть встановлюватися за результатами атестації робочих місць за рахунок коштів підприємств та організацій, призначених на оплату праці, які перераховуються до Пенсійного фонду України на виплату пенсій до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону. Порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених законодавством, що діяло раніше, визначається статтею 100 даного Закону.

Проведення атестації робочих місць за списками №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників було передбачено також положеннями статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці було затверджено 1 серпня 1992 року постановою Кабінету Міністрів України №442 ( яка була опублікована в Урядовому кур'єрі 21.08.92 №), а тому роботи, професії та посади, передбачені зазначеними списками, за період до 22 серпня 1992 року мають бути враховані призначенні пільгових пенсій без результатів атестації робочих місць.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року N 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог за період роботи позивача з 22.08.1992 року, виходив із того, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 (далі Порядок) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з п. 4 Порядку та підпунктом 1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону № 1788- ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списках №№ 1,2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

ОСОБА_1 не надано суду жодного з вище перерахованих документів на підтвердження того, що було проведено атестацію робочих місць, на яких він працював. Тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині позовних вимог про зарахування до пільгового стажу роботи позивача у період із 22.08.1992 року, виходячи з тих підстав, що відсутні дані та докази на їх підтвердження з приводу проведення на підприємствах робочого місця позивача.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, у постанові від 17.11.2015 р. № 2-а/679/187/2014.

В цій частині постанова суду першої інстанції не оскаржена, а отже суд апеляційної інстанції за правилами ч. 1 ст. 195 КАС України, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, не надає оцінку даним правовідносинам, оскільки такі вимоги сторонами у справі не заявлені, а отже не є спірними.

Виходячи із вимог та доводів апеляційної скарги, спірним є періоди роботи позивача на посадах, що дають право на призначення пільгової пенсії: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 22.08.1992 року.

Так, з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача підтверджено загальний стаж його роботи 25 років, зокрема, в період з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року та з 17.04.1981 року по 22.08.1992 року позивач працював зварником в колгоспі ім. 20-річчя Жовтня, в подальшому реорганізованому в КАП "Авангард".

У період з 14.04.1979 по 16.04.1981 року позивач проходив строкову військову службу, що підтверджується копією військового квитка серія НУ № 7798227 (а.с. 10).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у даній справі, на стадії розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції від 13.07.2016 року, спірними є періоди роботи позивача на посаді зварювальника у періоди з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, та з 17.04.1981 року по 22.08.1992 року та проходження ним строкової військової служби з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року.

Як слідує із рішенням Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 09.12.2014 р. № 18 ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні стажу роботи зварником, за періоди (в частині оскарження): у колгоспі ім. 20-річчя Жовтня, в подальшому реорганізованому в КАП "Авангард", що ліквідовано без визначення правонаступника з 01.01.1979 р. по 13.04.1979 р., з 17.04.1981 р. по 21.08.1992 р. - у зв'язку з тим, що посада не передбачена Списками, чинними у період роботи заявника.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок, постанова № 422 відповідно). У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Спірні періоди роботи позивача охоплюють період до 21 серпня 1992 року, тобто період, в якому не передбачалось проведення атестації робочого місця.

При цьому, згідно Списку№ 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах у пільгових розмірах, затвердженому постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року за № 1173, визначено посади "сварщики аргонной и атомно-водородной сварки", "электросварщики и их подручные". А згідно Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах у пільгових розмірах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року за № 10 визначено посади: 620 "газосварщики", 756 «электрогазосварщики, занятые на резке и ручной сварке, на полуавтоматических машинах, а также на автоматических машинах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности", 905 "электросварщики на автоматических и полуавтоматических машинах, занятые на работах с применением флюсов, содержащих вредные вещества не ниже 3 класса опасности, а также на полуавтоматических машинах", 906 "электросварщики ручной сварки".

Відповідно до Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 року № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об'єднує назви професій пов'язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працював зварником в колгоспі ім. 20-річчя Жовтня, в подальшому реорганізованому в КАП "Авангард" в період з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року та з 17.04.1981 року по 22.08.1992 року, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника № 0554 (а.с. 7-8).

Окрім того, згідно копії довідок виконкому Шпотівської сільської ради № 119, 125, 126 від 25.12.2014 року ОСОБА_1 дійсно був членом господарства імені 20-річчя Жовтневої революції, КАП "Авангард" та СТОВ "Шпотівське" в 1979 році та в період з 1981 року по 2003 рік, працював зварником; в серпні 1978 року ОСОБА_1 також працював та був членом господарства імені 20-річчя Жовтневої революції, але ким він працював не зазначено; відомості про прийняття в члени господарства,переведення та звільнення з роботи, накази про надання відпустки, карточки форми Т-2, книги по техніці безпеки, а також виконання установленого мінімуму вихододнів на збереження до Шпотівської сільської ради не передавалось ( а.с. 12 зв., 13, 13 зв.).

Відповідно до архівного витягу засідання правління колгоспу ім. 20-річчя Жовтневої революції від 19.04.1990 року, слухали заяву ОСОБА_1 про нарахування за стаж роботи газоелектрозварника - відмовили, так як ця категорія працівників за стаж не оплачується; додатково повідомляють, що в документах архівного фонду колгоспу ім. 20-річчя Жовтневої революції с. Шпотівка Конотопського району в протоколах загальних зборів та засідань правління за 1989-1999 рр.

З копії архівної довідки № С-2 від 12.01.2015 року вбачається, що в документах архівного фонду колгоспу ім. 20-річчя Жовтневої революції с. Шпотівка Шпотівської сільської ради Конотопського району Сумської області в протоколах загальних зборів та засідань правління колгоспу за 1978-1981 р.р. є наступні відомості про роботу ОСОБА_1: протокол № 9 засідань правління колгоспу від 10.08.1978 року є відомості про прийом в члени колгоспу; протокол № 11 засідань правління колгоспу від 10.10.1978 року є відомості про виплату стипендії та квартирних учням, які навчаються за рахунок колгоспу від військкомату; протокол № 6 засідань правління колгоспу від 31травня 1981 року є рішення про затвердження на посаду зварника: також повідомляють,що в документах вищезгаданого архівного фонду в протоколах засідання правління колгоспу та зборів уповноважених колгоспників за 1976-1981 року інших відомостей про роботу ОСОБА_1 немає ( а.с. 47).

З копії довідки виконкому Шпотівської сільської ради № 127 від 25.12.2014 року вбачається, що в архівних документах з особового складу та заробітної плати господарства імені 20-річчя Жовтневої революції, КАП "Авангард" та СТОВ "Шпотівське" за період з 1978, 1979, 1981-2003 роки відсутні відомості по переведенню його на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати ( а.с. 48).

Комплексний аналіз норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки посада "зварник" відноситься до професій, пов'язаних зі зварюванням металів, періоди роботи на вказаній посаді позивача (з 01.01.1979 по 13.04.1979 р. та з 17.04.1981 по 21.08.1992 включно) підлягають зарахуванню в трудовий стаж, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбаченої ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З приводу періоду проходження позивачем строкової військової служби з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року, колегія суддів зазначає наступне.

Копією військового білету НУ №7798227, яка наявна в матеріалах справи, підтверджується, що позивач з 14.04.1979 по 16.04.1981 року проходив строкову службу служба в рядах Радянської Армії (а.с. 10).

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає в професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і в абзаці 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" зокрема, статтею 17 1, передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до вимог абзацу дев'ятого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 року N 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються: дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

В період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. № 590, що діяло в період з 03.08.1972 р. по 31.12.1991 р. Підпунктом "к" частини 1 та частиною 3 пункту 109 цього Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій було встановлено, що період служби в складі Збройних Сил СРСР прирівнюються до роботи, яка дає право на призначення пенсій на пільгових умовах або в пільгових розмірах. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці, періоди, зазначені у підпункті "к", прирівнюються за вибором особи яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Тобто цими нормами було передбачено врахування періоду військової служби при визначенні права на пільгову пенсію.

Згідно ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так як, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає права на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, тому є підстава для зарахування періоду строкової військової служби позивача до стажу роботи саме за Списком № 2.

Виходячи з наведеного, колегія судів приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині зобов'язання Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 21.08.1992 року включно відносно ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 21.08.1992 року з прийняттям в цій частині нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.41 160, 167, 195, 196, , 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2016р. по справі № 577/1552/15-а - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 21.08.1992 року включно.

Прийняти в цій частині нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Конотопського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов'язання вчинити певні дії -задовольнити частково.

Зобов'язати Комісію з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоди: з 01.01.1979 року по 13.04.1979 року, з 14.04.1979 року по 16.04.1981 року та з 17.04.1981 року по 21.08.1992 року включно.

В іншій частині постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.07.2016р. по справі № 577/1552/15-а -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 29.08.2016 р.