Справа № 22а-1116/11
Суддя: Пікуль В. П.
Дата ухвалення: 2011-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-1116/11 Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області

в складі:

Г оловуючого судді: Піку ля В.П.

Суддів : Лобова О.А., Петренка В.М.

Розглянула у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про нарахування недоплаченої допомоги дитині війни,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2010 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни задоволено частково.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області протиправною в частині не нарахування підвищення до пенсії позивачу, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період з 09 липня по 31 грудня 2007 року.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

З постановою суду не погодився відповідач, який в апеляційній скарзі просить скасувати судове рішення посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Також зазначає, що позивач знаходиться на обліку в УПФУ Київського району в м. Полтаві і саме це управління призначає та перераховує пенсію, а тому має бути відповідачем по справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права відповідно до ч.І п.1 ст. 201 КАС України.

Згідно ч.І ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» та відповідно до ст.6 вказаного Закону має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обовязку по здійсненню позивачу доплати до пенсії, на підставі ст.6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року. При цьому, такі висновок суду ґрунтувався на рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007,

яким визнано неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік».

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (у редакції чинній на час- виникнення спірних правовідносин), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки вище вказаним рішенням Конституційного Суду України визнавалися неконституційними положення Законів, якими зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відповідно, з дня ухвалення рішення, вони втрачали чинність і не підлягали застосуванню.

За таких обставин, вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що відповідач як орган, уповноважений призначати та виплачувати пенсії та доплати до них, повинен був діяти відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу належні нарахування (за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але в порушення зазначеної статті таких нарахувань не провів, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише /. за правилами, встановленими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав або встановлював інший розмір немає, тому, правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року визнано неконституційним положення п. 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», отже з цього дня вони втратили чинність і не підлягали застосуванню.

Обґрунтовано не взято до уваги судом першої інстанції посилання відповідача на правомірність своїх дій по нездійсненню належних доплат позивачу, як дитині війни, через відсутність бюджетних коштів для цієї мети, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається .

Безпідставними є також посилання відповідача на можливість нецільового використання його коштів, оскільки судом не ухвалювалось рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що постанова є законною та обґрунтованою. Проте, вважає за необхідне уточнити судове рішення в частині покладення обовязку про перерахунок пенсії на відповідного відповідача.

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві^ ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1 січня 2007 року і по даний час перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві.

За вказаних обставин постанова суду підлягає зміні шляхом уточнення відповідача якого слід зобовязати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 183-2 ч. 10, 197, 200, 205 ч.2 КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2010 року змінити, шляхом уточнення, зобовязавши управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві замість Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого

з

ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Пікуль В.П.

Судді Лобов О.А.

ОСОБА_3