Справа № 2-а-825/10
Суддя: Ковальов І.М. І. М.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-825/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2010 року Рівненський міський суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Гоменюк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне під час попереднього розгляду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Рівненській області про визнання нечинною постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

В Рівненський міський суд з позовом до Відділу Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Рівненській області про визнання нечинною постанови про накладення адміністративного стягнення звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги повністю підтримав. Просить суд визнати нечинною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №061911 від 29 грудня 2009 року, винесену інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 450 грн., посилаючись на ті обставини, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Вважає, що він ніяким чином не порушив закону, а протокол та постанова про накладення адміністративного стягнення на нього складено не правомірно. Крім того, при накладенні адміністративного стягнення мають враховуватися обставини, що пом'якшують відповідальність ст. 33 КУпАП.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача винесена законно, відповідно до вимог чинного законодавства у звязку з порушенням водієм правил дорожнього руху. На підставі викладеного, просить суд в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»активно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає; що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст.107 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає; що порушено її права у сфері публічно-правових відносин.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВК №061911 від 29 грудня 2009 року, винесеної інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2, ОСОБА_1 29 грудня 2009 року в м.Рівне по вул.Соборна-Коцюбинського, керуючи автомобілем НОМЕР_1 не виконав вимогу сигналу світлофора, здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Ураховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та керуючись положенням сталі 14-1, частин пятої, шостої статті 258 та статті 283 КУпАП, постановив, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 450,00 грн.

Як вбачається з пояснень позивача, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення він не визнав та пояснив, що коли він почав рух на перехресті був сигнал світлофора "зелений, а коли завершив рух на перехресті сигнал світлофора став "червоний, він завершував маневр на червоний сигнал світлофора, а не починав рух.

Вважає, що ним не було допущено порушень правил дорожнього руху, тому його і не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд вважає, що дії позивача були вірно кваліфіковані працівником ДАІ, а саме за порушення водієм вимог ст.122 ч.2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування. Проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу. Розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.8.7.3. «е» Правил Дорожнього Руху України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секцій разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису руху транспортного засобу позивача вбачається, що він дійсно проїхав перехрестя на червоний сигнал, тобто допустив порушення п.8.7.3. є та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З наведених фактів випливає, що уповноваженою особою інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2 у відповідності до положення ст.ст.245, 251 КУпАП було зясовано повно і обєктивно обставини справи, встановлено вину водія у вчиненні даного правопорушення, виявлено в його діях склад адміністративного правопорушення, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності

Крім того, слід зазначити, що інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також суд вважає, що у відповідності до ст.ЗЗ КУпАП при накладенні адміністративного стягнення повинно враховуватись уповноваженою особою характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність порушника.

Як вбачається з вищезазначеної постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором ДПС ВДАІ ОСОБА_2 гри накладанні на позивача адміністративного стягнення в повній мірі були зясовані всі вищезазначені обставини і як наслідок винесена обєктивна постанова.

Судом постановлено, що постанова є законною та такою, що винесена без допущення порушень норм матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є достатні дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.287 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, зазначені положення Конституції України, а

також положення чинного законодавства, норми Кодексу України про Адміністративні Правопорушення. п.З Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06 березня 2008 року №2, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження, а тому вони до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,19,21,22,48 Конституції України, ст.ст.2,17,100,102, 104,105,106 КАС України, ст.ст.245,251,254,256,268,280,285,287-289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу Державної Автомобільної Інспекції УМВС України в Рівненській області про визнання нечинною постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський міський суд шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Постанова також може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, але у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий :