Справа № 820/4751/15
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про закриття провадження в адміністративній справі

18.08.2016 р. № 820/4751/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

судді - Панченко О.В., Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання - Тимошенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Регіон-Банк" до Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексеєвої Ліани Василівни, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:

- визнати неправомірними дії Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Коваленко А.В. щодо прийняття ним 19.03.2015 року рішення за індексним номером 20129108 по припиненню обтяження;

- скасувати рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Коваленко А.В. від 19.03.2015 року за індексним номером 20129108 щодо припинення обтяження;

- зобов'язати Департамент державної реєстрації Харківської міської ради забезпечити внесення до Державного реєстру речових прав запис про скасування рішення Державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Коваленко А.В. від 19.03.2015 року за індексним номером 20129108;

- зобов'язати Департамент державної реєстрації Харківської міської ради забезпечити внесення до Державного реєстру речових прав запис про обтяження на підставі Ухвали Київського районного суду м. Харкова від 14.10.2013 року;

- визнати неправомірними дії Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. по прийняттю 27.03.2015 року рішення за номером 20335196 щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2;

- скасувати рішення Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г.М. від 27.03.2015 року за номером 20335196 щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2;

- зобов'язати Департамент державної реєстрації Міністерства, юстиції України забезпечити скасування запису про державну реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1;

- визнати неправомірними дії Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алексєєвої Л.В. (державного реєстратора) по прийняттю 14.04.2015 року рішення індексний номер: 20678894 щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- скасувати рішення Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алексєєвої Л.В. (державного реєстратора) від 14.04.2015 року індексний номер: 20678894 щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5;

- зобов'язати Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Алексєєву Л.В. (державного реєстратора) внести запис до Державного реєстру речових прав про скасування державної реєстрації прав.

Суд вважає, що дана справа підлягає закриттю провадженням, з огляду на наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 17 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно- правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Так, у постанові Верховного суду України 14 червня 2016 року у справі № 826/4858/15, зазначено, що у рішенні від 22 липня 2014 року Вищий адміністративний суд України, виходячи з відсутності виконавчого напису нотаріуса на договорі іпотеки, направлення повідомлення про перехід права власності та застосування застереження про добровільну передачу предмета іпотеки дійшов висновку, що, здійснюючи державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, держреєстратор діяв у спосіб, що не відповідає вимогам Закону України від 1 липня 2004 року №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), а саме: не перевірив наявність всіх документів, передбачених договором, необхідних для переходу у власність іпотекодержателя предмета іпотеки.

У рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 червня 2014 року цей суд, вирішуючи спір про погашення заборгованості за договором позики грошових коштів шляхом звернення стягнення на квартиру, яка є приватною власністю позичальника, та визнання за ним права власності на зазначену квартиру, дійшов висновку, що оскільки договором іпотеки передбачено можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок основного зобов'язання на підставі окремого договору, а іпотекодержатель своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору не реалізував, то позивач обрав неправильний спосіб захисту порушених прав.

У рішенні Вищого господарського суду України від 15 серпня 2012 року цей суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі застереження, що містилось у договорі іпотеки, та незаконність дій держреєстратора з огляду на те, що положення пункту 5.2.2 договору іпотеки не є застереженням у розумінні Закону № 898-IV, а лише передбачають один із можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі-Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <...> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <...>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли з договору іпотеки, який передбачав можливість передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок основного зобов"язання на підставі окремого договору, не є публічно-правовим спором, що випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами відмінними від адміністративного судочинства, визначальним принципом якого є офіційне з"ясування всіх обставин у справі і обов"язок суб"єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного чи господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАСУ суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що має місце в даному випадку, у зв"язку з обставинами, які викладено вище.

Вирішення такого питання підлягає за відсутності осіб, що не прибули в судове засідання, згідно до приписів ст. 128 КАСУ.

Керуючись ст. ст. 128, 157, 160, 165 КАСУ, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі № 820/475/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Регіон-Банк" до Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Алексеєвої Ліани Василівни, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити позивачеві, що зазначена справа відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.08.2016 року.

Головуючий - суддя Самойлова В.В.

Судді Панченко О.В.

Спірідонов М.О.