Справа № 2-а-900/10
Суддя: Рум'янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2010-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-900/2010р.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

21 травня 2010р. Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О. при секретарі Ляшик С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі МОВК) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( далі ГУ ПФУ) про поновлення строку для звернення до суду та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі МОВК) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( далі ГУ ПФУ) про поновлення строку для звернення до суду та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у 1999році його було виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та внесено на облік до Ленінського райвійськкомату м. Миколаєва. При цьому вислуга років була зазначена 21 рік 6 місяців календарна та 21 рік 11 місяців пільгова. У вересні 1999року він подав заяву про призначення йому пенсії за вислугу років у відповідності до ст..12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції яка діяла на час звернення. Впродовж багатьох років йому з різних підстав відмовляли в призначенні даного виду пенсії мотивуючи це або наявністю обвинувального вироку, або недостатністю стажу. Можливість оскаржити рішення Миколаївського облвоєнкомату з`явилась у нього лише зараз, оскільки у нього не було виписки з наказу про звільнення з вказаною в ньому вислугою років. Даний документ має гриф «таємно», та йому постійно відмовляли в отриманні виписки з наказу. Після розсекречення даного документу у нього з`явилась можливість оскаржувати дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому вважає строк звернення до суду пропущений з поважної причини.

Представник МОВК заперечував проти задоволення позову, вважає що позивач засуджений за умисний злочин, визнаний винним та звільнений від відбування покарання у зв`язку з амністією та таким чином не підпадає під дію Наказу Міністра оборони від 19 серпня 2008року №407 та Постанову КМУ «Про порядок обчислення вислуги років, призначення і виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби, та військової служби за контрактом».

Представник ГУПФУ позовні вимоги позивача не визнала, вважає що позивачем пропущений строк для звернення до суду, а також згідно порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії уповноважені органи силових структур та відомств готують та подають до органів ПФУ необхідні документи. До ГУ УПФ таких документів щодо ОСОБА_1 не надходило, тому вимоги позивача до ГУ ПФУ є безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд переходить до наступного.

Визначальним питанням для вирішення справи є наявність чи відсутність у позивача на момент звільнення права на пенсію за вислугу років та визначення нормативних актів діючих на момент звільнення.

Згідно наказу заступника міністра оборони України №056 від 30 березня 1999року підполковник ОСОБА_1 звільнений з військової служби у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до цього ж наказу вислуга років ОСОБА_1 складає 21 рік 6 місяців календарна та 21 рік 11 місяців пільгова (а.с. 4)

У вересні 1999року позивачем була подана заява до МОВК про призначення йому пенсії за вислугу років.

Згідно листа з МОВК від 23.09.1999р. ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд питання про призначення пенсії та листом МОВК від 29 жовтня 2001року ОСОБА_1 було відмовлено на підставі п.12а розділу ІІ Наказу №205 від 08.08.1994р..

На момент звільнення ОСОБА_1 діяв Наказ Міністерства оборони України №205 від 08.08.1994р. «Про затвердження Положення про порядок призначення та виплати в Міністерстві оборони України державних пенсій і допомог військовослужбовцям та членам їх сімей» зі змінами і доповненнями (далі Наказ №205), пункт 12а якого передбачав що право на пенсію за вислугу років мають: військовослужбовці, які мають на день звільнення з військової служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше, незалежно від віку на день звільнення, часу та причини звільнення.

Згідно пункту 36 Наказу №205 - обчислена у встановленому порядку вислуга років зазначається (календарна та окремо на пільгових умовах) в наказах про звільнення військовослужбовців з військової служби і є підставою для призначення їм пенсії за вислугою років. В наказі про звільнення ОСОБА_1 вказана вислуга років.

Пенсії у відповідності до п.126 п.п. «а» цього Положення призначаються з таких строків: а) військовослужбовцям звільненим (в тому числі в зв`язку з осудженням за вчинені ними злочини до позбавлення волі без позбавлення військового звання) з військової служби з правом на пенсію за вислугу років, - з дня звільнення з військової служби, але не раніше того дня, до якого їм надавалося грошове забезпечення;

Згідно наказу командира військової частини від 14 травня 1999року №87 підполковник ОСОБА_1 виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення (а.с.5).

Таким чином на момент звільнення ОСОБА_1 не був позбавлений військового звання, мав вислугу більше 20 років та на підставі п.12 а Наказу №205, діючого на момент звільнення, мав право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, часу та причини звільнення.

Пункт 120 Наказу №205 визначав строки розгляду заяв, а саме документи про призначення пенсії розглядаються обласними військовими комісаріатами у строк не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови видається або надсилається заявникові не пізніше 5 днів після прийняття відповідного рішення.

В порушення вимог Наказу №205, МОВК розглядало заяву більше двох років, та ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії. Причиною відмови було посилання на п.12 а Наказу №205 в який згідно Наказу №64 від 11.03.2000р. «Про внесення змін і доповнень до наказу Міністра оборони України від 08.08.94 N 205» були внесені зміни, зокрема у п.12 «а», що не є обґрунтованим, оскільки МОВК повинно було керуватись нормативними актами діючими на момент зверненні особи.

Пунктом 3.1 Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» N 407 від 19.08.2008р. встановлений порядок оформлення та подання документів на призначення пенсії, а саме оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними військовими комісаріатами згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року N 3-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за N 135/13402.

Вимога позивача до ГУПФУ , щодо зобов`язання прийняти документи та призначити пенсію, не є обґрунтованою, оскільки відповідачем не було вчинено ніяких дій, які б могли зачіпати інтереси позивача.

У зв`язку з тим що документ, а саме Наказ №056, який знаходився під грифом «таємно» та маючий першорядне значення для вирішення питання про призначення пенсії ОСОБА_1 , був представлений позивачу лише у 2009році, у зв`язку з його розсекреченням, суд вважає, що строк для звернення до суду позивачем був пропущений з поважних причин, а тому вважає необхідним його поновити та розглянути позов по суті за весь період заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст..ст.2,11,162 КАС України спосіб захисту, обраний судом, не обов`язково має збігатися з тим, що запрошувалося позивачем у його позовних вимогах. Суд може змінити чи уточнити його формулювання, а в необхідних випадках і вийти за межі позовних вимог застосувати спосіб захисту з метою повного захисту прав, свобод чи інтересів особи, про захист яких просить позивач, але в межах визначених КАС України. Виходячи зі змісту позову, суд вважає за необхідне зобов`язати МОВК оформити документи для призначення пенсії ОСОБА_1 та направити їх до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 7-12, 86, 100, 159, 161-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі МОВК) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ( далі ГУ ПФУ) про поновлення строку для звернення до суду та зобов`язання вчинити певні дії задовільнити частково.

Зобов`язати Миколаївській обласний комісаріат оформити документи для призначення пенсії ОСОБА_1 та направити їх до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд шляхом подання заяви протягом 10 днів з дня її проголошення та подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.О. Рум`янцева