Справа № 2-а-250/2010
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №2-а-250
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області за участю третьої особи без самостійних позовних вимог інспектора ДПС при УДАІ ГУМВС в Вінницької області Завотовича Олега Петровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття адміністративної справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову інспектора ДПС ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, посилаючись на наступне: постановою серії АВ №171113 від 29 квітня 2010 року, яка винесена інспектором ДПС ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 260 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що він, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номер 53847ВІ, перевищив встановлену швидкість на 26 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом "Сокіл" №0301323.

3 червня 2010 року до позивача додому прийшло поштове відправлення від Державної виконавчої служби в якому була постанова про відкриття виконавчого провадження. Тільки в виконавчій служби з'ясувалось, що з ДАІ прийшла на виконання постанова про стягнення з нього 520 гривень штрафу. Тому позивач вважає, що в зв'язку із несвоєчасним отриманням постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, що саме з вини відповідача ним було порушено встановлений законодавством строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. За вказаних обставин позивач був позбавлений можливості в установлений законодавством строк оскаржити дану постанову, а тому є підстави для поновлення строку звернення до суду для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення

Дану постанову позивач вважає необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, оскільки він 29 квітня 2010 року рухався автомобілем ВАЗ 2107 на автодорозі Стрий-Знамянка в с. Дяківці при інтенсивному русі разом із іншими автомобілями зі швидкістю біля 65 км/год. Однак інспектор ДАІ зупинив саме його та заявив, що він перевищив швидкість, показавши прилад "Сокіл" №0301323, де було зафіксовано швидкість. Позивач заперечував, що рухався із такою швидкістю, оскільки на приладі не було зафіксовано номера автомобіля та часу фіксації швидкості, і заперечував проти складення протоколу, оскільки правил дорожнього руху не порушував, перевищення швидкості не допускав. Належних доказів перевищення швидкості інспектор ДАІ не надав, також інспектором не надано було позивачеві будь-яких фактичних даних, що вимірювальний прилад "Сокіл" із серійним номером №0301323 у встановленому порядку сертифікований. Фіксація перевищення ним встановленої швидкості руху автомобіля в населеному пункті здійснювалась без засобів фото фіксації, що унеможливлює ідентифікацію його автомобіля при русі в колоні автомобілів.

Відповідно до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, вказаних документів позивачу працівниками ДПС надано не було. Тобто, заміри було проведено із недотриманням вимог ст. 1,2, 19, 20, 29 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998р. №І13/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення. Крім того, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не було залучено свідків для підтвердження факту адміністративного правопорушення, а при винесені постанови було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, порушено його право на захист, тому він просить постанову скасувати а провадження по справі закрити.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних позовних вимог інспектор ДПС ОСОБА_2 та представник відповідача в судове засідання не з'явились, письмових заперечень не надали, хоча про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що представник відповідача та третя особа декілька разів не з'явились в судове засідання, про які своєчасно були повідомлені судовими повістками, суд вважає можливим на підставі ст. 128 ч. 4 КАС України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд заслухавши покази позивача, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

- постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №171113 від 29 квітня 2010 року, яка винесена інспектором ДПС ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 260 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що він, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номер 53847ВІ, перевищив встановлену швидкість на 26 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП;

- ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису. Оскільки законодавче тлумачення поняття автоматичний режим роботи відсутнє, суд вважає, що автоматичним є такий режим роботи приладу, який виконується без втручання в його діяльність сторонніх факторів, тобто без участі в процесі людини. Прилад "Сокіл", яким проводиться нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень Правил дорожнього руху України, не є автоматичним засобом фото-кінозйомки чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співпрацівника ДАІ, який за ним закріплено, і який керує приладом безпосередньо або через компютер. За таких умов, така фіксація не відповідає вимогам закону та не може бути доказом порушення вимог Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього відповідачем не надано документації про сертифікацію та допуск даного типу приладів, вимірювальної техніки для використання в Україні, а також не зазначені його технічні характеристики;

- при винесенні постанови були порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням;

- показами позивача та свідка доведено, що він 29 квітня 2010 року рухався автомобілем ВАЗ 2107 на автодорозі Стрий-Знамянка в с. Дяківці при інтенсивному русі разом із іншими автомобілями зі швидкістю біля 65 км/год. Правопорушення зафіксоване приладом "Сокіл", який не є автоматичним засобом фото-кінозйомки чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у працівника ДАІ, на ньому не зазначаються час та марка автомобіля.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченими ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення». Зміст постанови серії АВ №171113 від 29 квітня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена ІДПС УДАІ ОСОБА_2 не відповідає вимогам передбаченим ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме у ній не наведено достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведенні, а тому підлягають задоволенню, оскільки обставини, які наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами, що в свою чергу вказує на те, що позивач був неправомірно притягнутий постановою АВ №171113 від 29 квітня 2010 року до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», ст. ст. 2, 6, 69, 70, 71, 78, 79, 158-160, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови АВ №171113 від 29 квітня 2010 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанову серії АВ №171113 від 29 квітня 2010 року винесену інспектором ДПС при УДАІ ГУМВС в Вінницькій області Завотовичем Олегом Петровичем по справі про адміністративне порушення, передбачене ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» ? скасувати, а провадження у справі закрити.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та подати апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча: