Справа № 2-а-203/2010
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2-а-203
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Київській області, інспектора ДПС м. Біла Церква ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову серії АІ № 244413 від 28 квітня 2010 року, посилаючись на те, що 28 квітня 2010 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладенням штрафу у розмірі 340 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено те, що він 28 квітня 2010 року о 19 годині 05 хвилин на автодорозі Біла Церква - Київ, по вул. Київське Шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 км/год. в зоні дії знаку 3.29 "Обмеження швидкості 50 км/год.", чим перевищив швидкість на 24 км/год., порушив п. 12.9б ПДР України.

Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам закону, так як він рухався в потоці транспорту разом із іншими автомобілями по вул. Київське Шосе, на автодорозі Біла Церква - Київ з дозволеною швидкістю біля 50 км/год. Однак інспектор ДАІ ОСОБА_2 зупинив саме його автомобіль та заявив, що він перевищив швидкість на 24 км/год. Він з цим не погодився та заперечував, що рухався зі швидкістю 74 км/год. Швидкість вимірювалась приладом "Іскра1", який міг зафіксувати перевищення швидкості, вказавши швидкість іншого автомобіля, що рухався поруч або більшого за розмірами, а за таких умов це може означати, що насправді виміряна швидкість є швидкістю автомобіля, який рухався у кількох десятках метрів від мого автомобіля.

Крім того, при фіксуванні перевищення швидкості, не враховано ні похибку приладу "Іскра-1", ні можливі неточності (похибки) показників спідометра автомобіля, згідно з яким водій контролює швидкість автомобіля.

Також позивач вважає дану постанову необґрунтованою та неправомірною, посилаючись на те, що у відповідності до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, вказаних документів позивачу працівниками ДПС надано не було. Тобто, заміри було проведено із недотриманням вимог ст. 1,2, 19, 20, 29 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998р. №І13/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення. Крім того, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, прапорщиком міліції ОСОБА_2 не було залучено свідків для підтвердження факту адміністративного правопорушення.

Незважаючи на заперечення позивача і будь-які докази, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, 28 квітня 2010 року інспектором ДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 244413, згідно якої ОСОБА_1 необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП, тобто за перевищення дозволеної швидкості руху на 24 км/год.

Представник відповідача надіслав до суду свої письмові заперечення, в яких повністю не визнає позовні вимоги і просить в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що 18 квітня 2010 року біля 19 години на автодорозі Біла Церква - Київ, по вул. Київське Шосе, інспектором ДПС м. Біла Церква ОСОБА_2 за перевищення швидкості руху був зупинений автомобіль НОМЕР_1, який рухався зі швидкістю 74 км/год, що на 24 км/год перевищує встановлену швидкість в зоні дії знаку 3.29 "Обмеження швидкості 50 км/год.", чим порушив п. 12.9б ПДР України. Вимірювання швидкості здійснювалось спеціальним технічним контрольно-вимірювальним дистанційним вимірювачем швидкості руху "Іскра-1" заводський номер 5629 В, свідоцтво про повірку дистанційного засобу вимірювальної техніки №22-2/0902989 дійсне до 19 травня 2010 року, похибка виміру швидкості яким не перевищує 1 км год. У випадку відсутності сертифікації для роботи у підрозділах дорожньо-патрульної служби МВС України, вказаний документ Державна організація не видала б. Тому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Враховуючи те, що представник відповідача та третя особа на стороні відповідача декілька разів в судове засідання не з'явилися, хоча про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача надав свої письмові заперечення, суд вважає можливим на підставі ст. 128 ч. 4 КАС України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, з урахуванням заперечень відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

28 квітня 2010 року було винесено постанову серії АІ № 244413 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивач 28 квітня 2010 року біля 19 години на автодорозі Біла Церква - Київ, по вул. Київське Шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 км/год. в зоні дії знаку 3.29 "Обмеження швидкості 50 км/год.", з перевищенням допустимої швидкості на 24 км/год., в зв'язку з чим на нього накладено штраф в розмірі 340 гривень. Відповідно до Постанови, вимірювання швидкості здійснювалось приладом «Іскра-1», заводський номер 5629 В.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.05 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах, про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. Постанова старшого сержанта ДПС ВДАІ про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не ґрунтується на належних доказах, а висновок про перевищення ним швидкості руху зроблено безпідставно.

При винесенні постанови були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, а тому він просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати як незаконну.

Крім того, в порушення п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України N 185 від 22.02.2001р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 р. за N 272/5463, в разі невизнання вини правопорушником, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені матеріали, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: рапорт посадової особи, заяви, пояснення свідків правопорушення. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнавав себе винним у вчиненні правопорушення, в протоколі не зазначено свідків чи очевидців правопорушення, відсутні будь-які інші докази вчинення ним правопорушення та всупереч вимогам ст. 254, 258 КУпАП, без направлення протоколу на розгляд відповідно до вимог чинного законодавства, було винесено Постанову, яка є предметом оскарження, що призвело до недотримання вимог законодавства щодо всебічного та об'єктивного розгляду справи, врахування всіх обставин вчинення правопорушення, дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведенні, а тому підлягають задоволенню, оскільки обставини, які наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами, що в свою чергу вказує на те, що позивач ОСОБА_1 був неправомірно притягнутий постановою від 28 квітня 2010 року серії АІ № 244413 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 283, 287-289, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», ст. ст. 2, 6, 69-71, 79, 158-160, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АІ № 244413 від 28 квітня 2010 року винесену інспектором ДПС м. Біла Церква ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та подати апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано заяву про апеляційне оскарження та не подано апеляційну скаргу.

Суддя: