Справа № 826/489/16
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/489/16 Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі Архіповій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення, рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення № від 06 листопада 2015 року, скасування рішення № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року за результатом розгляду скарги ТОВ «Полімер Трейдінг», скасування рішення № 27811/6/99-99-10-01-01-25 від 28 грудня 2015 року за результатом розгляду скарги ТОВ «Полімер Трейдінг».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Полімер Трейдінг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатом якої складено акт № 382/26-59-22-08/37406466 від 14 серпня 2015 року.

Згідно з висновками акту перевірки, податковим органом встановлено порушення позивачем п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135, п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, п. 161.2 ст. 162 та абз «а» пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено заниження позивачем податку на прибуток всього на суму 3 634 378 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 208.2 та п. 208.3 ст. 208 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 15 666,00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 4 542 973 грн. (за основним платежем 3 634 378,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 908 595,00 грн.).

За результатом адміністративного оскарження рішенням Головного управління ДФС у м. Києві № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року скасовано податкове повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року в частині податку на прибуток на суму 2 598 047,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 649 512,30 грн.

На підставі акту перевірки та рішення № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 06 листопада 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 1 295 414,00 грн. (за основним платежем 1 036 331,00 грн., за штрафним (фінансовими) санкціями 259 083,00 грн.).

За результатом адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України № 27811/6/99-99-10-01-01-25 від 28 грудня 2015 року скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення баз змін.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням № від 06 листопада 2015 року, рішенням № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року за результатом розгляду скарги ТОВ «Полімер Трейдінг», рішенням № 27811/6/99-99-10-01-01-25 від 28 грудня 2015 року та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (позичальник) та ТОВ «Компанія з управління активами та адміністратор пенсійних фондів «Альтана Інвестмент Менеджмент» (позикодавець) укладено договір позики № КУА 43 від 14 липня 2011 року, за змістом якого позикодавець зобов'язується надати позичальнику позику за рахунок активів Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Берег-Фінанс», а позичальник (позивач) зобов'язується повернути позику у визначений договором термін та сплатити позикодавцю визначені договором проценти за користування позикою.

Також, між позивачем (боржник) та ТОВ «КУА та АПФ «Альтана Інвестмент Менеджмент» (первісний кредитор), ТОВ «Центр Кредит» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги № КУА65/5-БФ від 01 серпня 2014 року, відповідно до якого ТОВ «Центр Кредит» прийнято в повному обсязі права первісного кредитора як кредитора за зобов'язаннями, що виникли на підставі договору позики № КУА 43 від 14 липня 2011 року.

Згідно з п. 2 договору № КУА65/5-БФ від 01 серпня 2014 року, розмір вимоги, право на яку відступається, складає 48 369 565,74 грн., в тому числі: заборгованість за основним зобов'язанням - 43 945 061,16 грн., нарахованими процентами - 4 424 504,58 грн.

За змістом п. 3 укладеного договору, всі ризики та вигоди переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту виникнення у нього права вимоги. Враховуючи відсутність у нового кредитора права нараховувати проценти на набуте право вимоги, починаючи з дати укладання цього договору, проценти за договором позики не нараховуються. Боржник вважається повідомлений про таке припинення нарахування процентів, підписавши цей договір.

04 листопада 2014 року між позивачем (новий боржник), ТОВ «ПТМ ЛТД» (первісний боржник) та Компанією «TALPER EXPORT LLP» (позикодавець) укладено договір переведення боргу № 1 до договору позики № 1 від 10 лютого 2012 року.

17 квітня 2014 року між ТОВ «Полімер Трейдінг» (одержувач) та ТОВ «ПТМ ЛТД» (надавач) укладено договір № 1704-ФД поворотної безпроцентної фінансової допомоги у розмірі 30 000 000,00 грн.

Згідно з протоколом погодження суми боргу від 01 грудня 2014 року до договору переведення боргу № 1 від 04 листопада 2014 року, сторони дійшли згоди зафіксувати загальний розмір боргу у національній валюті за курсом НБУ станом на 01 грудня 2014 року, що становить 1505,6413 грн. за 100 доларів США, загальна сума заборгованості в національній валюті за курсом НБУ становить 66 081 835,56 грн.

Між позивачем та ТОВ «ПТМ ЛТД» укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог № 2612 від 26 грудня 2014 року, відповідно до якої зараховано зустрічні однорідні вимоги за договором переведення боргу № 1 від 04 листопада 2014 року (загальна сума заборгованості 66 081 835,56 грн., боржник ТОВ «ПТМ ЛТД») та договором поворотної фінансової допомоги № 1704-ФД від 17 квітня 2014 року, за умовами якого позивач отримав від ТОВ «ПТМ ЛТД» поворотну фінансову допомогу в сумі 22 189 900,00 грн.

Згідно з наданими до перевірки документами та даними податкової звітності з податку на прибуток, наданої до податкового органу, відповідачем встановлено, що ТОВ «Полімер Трейдінг» враховано до складу інших витрат за 2014 рік суму від'ємного значення курсових різниць у розмірі 3 125 560,00 грн., що виникла у зв'язку з перерахуванням на кінець звітного періоду заборгованості за позикою в іноземній валюті, отриманою ТОВ «ПТМ ЛТД», виконання зобов'язань по поверненню якої прийняв на себе ТОВ «Полімер Трейдінг».

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 ПК України, інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Колегія суддів зазначає, що позивач отримав суму коштів за договором, який передбачає нарахування процентів (договір позики № КУА 43 від 14 липня 2011 року), тому помилковим є висновок суду першої інстанції про застосування до спірних правовідносин норм ПК України в частині регулювання отримання поворотної фінансової допомоги та включення її до інших доходів платника податків.

Згідно з пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України, витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ, до яких відносяться: а) процентні витрати за кредитно-депозитними операціями, в тому числі за кореспондентськими рахунками та коштами до запитання, цінними паперами власного обігу; б) комісійні витрати, в тому числі за кредитно-депозитними операціями, розрахунково-касове обслуговування, інкасацію та перевезення цінностей, операціями з цінними паперами, операціями на валютному ринку, операціями з довірчого управління; в) від'ємний результат (збиток) від операцій з купівлі/продажу іноземної валюти та банківських металів; г) від'ємне значення курсових різниць від переоцінки активів та зобов'язань у зв'язку зі зміною офіційного курсу національної валюти до іноземної валюти відповідно до підпункту 153.1.3 пункту 153.1 статті 153 цього Кодексу; ґ) суми страхових резервів, сформованих у порядку, передбаченому статтею 159 цього Кодексу; д) суми коштів (зборів), внесені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; е) витрати з придбання права вимоги на виконання зобов'язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги (факторинг); є) витрати, пов'язані з реалізацією заставленого майна; ж) інші витрати, прямо пов'язані зі здійсненням банківських операцій та наданням банківських послуг; з) інші витрати, передбачені цим розділом.

Відповідно до абз. «а» пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138 ПК України, інші операційні витрати, що включають, зокрема: витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу.

Згідно з пп. 153.1.3 п. 153.1 ст. 153 ПК України, визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Колегія суддів зазначає, що оскільки фінансова допомога, отримана позивачем від ТОВ «ПТМ ЛТД» за договором поворотної фінансової допомоги, використана ним для поповнення обігових коштів з подальшим використанням їх у господарській діяльності, а борг ТОВ «ПТМ ЛТД» перед Компанією «TALPER EXPORT LLP» був переведений на позивача з метою погашення заборгованості останнього перед ТОВ «ПТМ ЛТД» за отриманою раніше фінансовою допомогою, то звідси випливає однорідність юридичної природи переведеного боргу ТОВ «ПТМ ЛТД» перед Компанією «TALPER EXPORT LLP» та отриманої раніше позивачем від ТОВ «ПТМ ЛТД» фінансової допомоги.

Таким чином, сума грошових коштів, що є предметом договору переведення боргу, була фактично використана позивачем у своїй господарській діяльності.

З урахуванням викладеного, позивач правомірно врахував до складу «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» значення від'ємних курсових різниць за договором переведення боргу на загальну суму 3 125 560,00 грн. за 2014 рік.

Згідно з п.п. 56.1, 56.10 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

За таких обставин, неправомірність та необґрунтованість податкового повідомлення-рішення № від 06 листопада 2015 року вказує на неправомірність рішення ГУ ДФС у м. Києві № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року та рішення ДФС України № 27811/6/99-99-10-01-01-25 від 28 грудня 2015 року за результатом розгляду скарги ТОВ «Полімер Трейдінг».

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини у справі, перевіривши їх доказами, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що податковим органом неправомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 06 листопада 2015 року, рішення ГУ ДФС у м. Києві № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року та рішення ДФС України № 27811/6/99-99-10-01-01-25 від 28 грудня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що оскаржувані податкове повідомлення-рішення та рішення за результатами розгляду скарг ТОВ «Полімер Трейдінг», прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 жовтня 2013 року у справі № К/9991/12143/11, ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року у справі № К/9991/39355/12.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві, Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення, рішень є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови суду про задоволення адміністративного позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 19 431,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 06 січня 2016 року, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду сплачено судовий збір у розмірі 21 375,21 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 111 від 18 липня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ч. 6 ст. 94 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 липня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову суду.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві № від 06 листопада 2015 року.

Скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № 16595/10/26-15-10-05-35 від 02 листопада 2015 року в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення № від 02 вересня 2015 року за результатом розгляду скарги ТОВ «Полімер Трейдінг».

Скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 27811/6/99-99-10-01-01-25 від 28 грудня 2015 року за результатом розгляду скарги ТОВ «Полімер Трейдінг».

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полімер Трейдінг» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 40 806,51 грн. (сорок тисяч вісімсот шість гривень п'ятдесят одна копійка), за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Повний текст постанови виготовлений 19 серпня 2015 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.