Справа № 22-а/0690/7648/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/7648/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Овруцького районного суду від 16 вересня 2010 року у справ за позовом ОСОБА_3 до Управління працПа соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У липні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо нарахування та виплати йому допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та підвищення до пенсії, передбачених ст.ст.37,39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Закону) та стягнути з відповідачів кошти: за ст.37 - з Управління праці та соціального захисту населення, за ст.39 - з Управління Пенсійного фонду. При цьому посилався на те, що є непрацюючим пенсіонером, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період виплачувались йому в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Рішенням Овруцького районного суду від 16 вересня 2010 року позов задоволено частково. З Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь позивача стягнуто 2486 грн. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.09.2009 року по 30.04.2010 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані неправомірними. З Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача стягнуто 34385,5 грн. підвищення до пенсії, передбаченого ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.07.2007 року по 31.03.2010 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані неправомірними. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить скасувати постанову. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також зазначає, що до Пенсійного фонду не надходять кошти з державного бюджету для надання пільг та компенсацій для постраждалих від Чорнобильської катастрофи і Пенсійний фонд не є розпорядником таких коштів.

Постанова суду в частині вимог до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації не оскаржується. Тому в цій частині законність судового рішення не перевіряється.

Апеляційний розгляд справи проводиться в порядку, визначеному Законом України № 2748-УІ від 02.12.2010 року.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером, має статус потерпілого З категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.3-7).

Частиною 2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених ч.1 ст.39 Закону.

Проте, всупереч вимогам Закону за спірний період позивачеві нараховувалось і виплачувалось зазначене підвищення в розмірі 10,5 грн. щомісяця (а.с.З).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру спірних виплат застосуванню підлягають саме ст.ст.37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Крім того, відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій.

Разом з тим, визначаючи період, за який підлягає відновленню порушене право позивача, та спосіб, у який відновлено це право, суд не врахував наступного.

Судом першої інстанції справу розглянуто в порядку цивільного судочинства в період дії Закону України № 1691-УІ від 18.02.2010 року „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами. Проте правовідносини між сторонами мають публічно-правовий характер і регулюються адміністративно-правовими нормами.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.99 КАС (в редакції на час звернення до суду) за захистом своїх прав, свобод та інтересів особа може звернутися з адміністративним позовом до суду в межах річного строку з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_3 не зазначає час, коли йому стало відомо про порушення свого права. На час подання позову строк звернення до суду за період, що передував липню 2009 року сплив.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не визнає вимоги позивача, посилаючись на пропуск ним строку звернення до суду (а.с. 17-21).

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Проте суд на це уваги не звернув.

Крім того, спосіб, у який відновлено порушене право, не узгоджується з повноваженнями суду, передбаченими ст.162 КАС (в редакції на час постановлення рішення).

За наведених обставин та відповідно до п.4 ст.202 КАС оскаржуване судове рішення в цій частині вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.99,100,195,196,198,202,205,207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволити частково.

Скасувати рішення Овруцького районного суду від 16 вересня 2010 року в частині вимог до Головного Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ухваливши в цій частині нове судове рішення.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі двох мінімальних заробітних плат щомісяця за період з 01.07.2009 року по 31.03.2010 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнати неправомірними.

В задоволенні вимог за період з 01.07.2007 року по 01.07.2009 року відмовити за пропуском строку звернення до суду.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: