Справа № 803/704/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/5338/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Костіва М.В., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк (далі - Відповідач, ДВС міста Луцьк) про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2015 року ВП №46802109 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50738151.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за кредитним договором на позивача не покладалось обов'язку сплатити заборгованість основного боржника, а також, що позивач як іпотекодавець не міг і не повинен був виконувати в добровільному порядку зобов'язання за виконавчим документом та самостійно здійснювати реалізацію майна, на яке звернено стягнення, або погашати заборгованість основного боржника.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 року позов задоволено повністю. Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчим написом нотаріуса на позивача не покладено обов'язку сплатити кошти (заборгованість), а лише звернено стягнення на нерухоме майно, що виступало за договором іпотеки гарантією сплати майнових зобов'язань ПП «Територія дитячої білизни»

Постанову суду першої інстанції оскаржила ДВС міста Луцьк. Відповідач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню. Як підставу своїх обґрунтувань вказує на те, що кошти в облікову картку платника зараховані не були, а отже грошове зобов'язання сплачене не було.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі виконавчого напису №115, виданого 22.01.2015 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Васильєвою Н.І., заступником начальника відділу ДВ ДВС Луцького МУЮ Ганем А.Ф. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2015 року ВП №46802109, відповідно до якої у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «ПУМБ» у розмірі 1458226,50 грн. за кредитним договором від 14.03.2013 року №1.13-16 зі змінами та доповненнями, звернути стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 - предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 14.03.2013 року №1.13-16/І, а саме: адмінбудинок, загальною площею 144,3 кв.м, приміщення складу-майстерні по обслуговуванню автомобілів, загальною площею 769,6 кв.м., металевий склад загальною площею 315,9 кв.м, будівлю-прохідну загальною площею 2,5 кв.м, що належить на праві власності позивачу. Боржником у виконавчому провадженні зазначено ОСОБА_1, стягувачем - ПАТ «ПУМБ». Згідно із зазначеною постановою боржнику був наданий семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

У зв'язку із невиконанням в добровільному порядку виконавчого напису у наданий строк заступником начальника ДВ ДВС Луцького МУЮ Ганем А.Ф. 17.03.2015 року винесено постанову ВП №46802109 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 145822,65 грн. (а.с.65).

Згідно з постановою ДВ ДВС Луцького МУЮ від 05.04.2016 року ВП №46802109 повернуто виконавчий документ (виконавчий напис №115, виданий 22.01.2015 року) стягувачеві (ПАТ «ПУМБ») на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з надходженням заяви стягувача про повернення виконавчого напису без виконання. Пунктом 2 вказаної постанови виділено в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с.27).

На підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2015 року №46802109 відповідачем відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову від 06.04.2016 року ВП №50738151.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України від 21.04.199 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV) в разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Частиною 8 ст.54 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

При цьому у ст. 11 вказаного Закону міститься застереження, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Аналіз наведених положень норм матеріального права дає підстави для висновку, що реалізація заставленого майна (яке знаходиться в реєстрі заборон на його відчуження) може бути проведена виключно органами державної виконавчої служби (ст.ст. 41, 54 Закону України «Про іпотеку»), а поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем в межах вартості майна, переданого у заставу, що у даному випадку виключає можливість позивача добровільно виконати виконавчий лист у 7-денний термін з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовного того, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 17.03.2015 року ВП №46802109. Відповідно, підлягає скасуванню постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2016 року ВП №50738151

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Другого відділу Державної виконавчої служби міста Луцьк залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.06.2016 року у справі № 803/704/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді М.В. Костів

В.Я. Качмар