Справа № 822/2545/14
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Київ К/800/12755/16

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Бовкуна В.В.,

та представників сторін:

позивача - Шумили А.О.,

відповідача - не з'явились,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області (далі - Інспекція)

на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.08.2015

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015

у справі № 822/2545/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземними інвестиціями "Едпол" (далі - Товариство)

до Інспекції

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.09.2012 № , від 13.09.2012 № , а також від 28.11.2012 № в частині зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток на 45 955 933 грн.

Справа розглядалася судами неодноразово. Так, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.06.2015 прийняті у справі судові акти скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому касаційний суд дійшов висновку про неповноту встановлення судами обставин справи щодо реальності спірних господарських операцій з поставки позивачеві підрядних робіт у рамках взаємовідносин з публічним акціонерним товариством «Модуль» (далі - ПАТ «Модуль») та належного оформлення цих операцій необхідними первинними документами.

За наслідками нового розгляду справи постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.08.2015, залишеною без змін ухвалю Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015, позов задоволено. У прийнятті цих судових актів попередні судові інстанції виходили з того, що перевищення суми нарахованої амортизації на вартість основних фондів над сумою доходу від використання цих основних фондів не є доказом використання відповідних основних засобів поза межами господарської діяльності платника; також суди зазначили, що позивач належними документами первинного обліку підтвердив реальність виконання операцій з поставки підрядних робіт ПАТ «Модуль» із залученням субпідрядника - товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-Сервіс КІА» (далі - ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА») та подальше використання результатів цих операцій у власній господарській діяльності, тоді як умови провадження господарської діяльності цим контрагентом не можуть впливати на податковий облік позивача у справі.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, покладеними в основу прийняття судових рішень зі спору, Інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові акти та повністю відмовити у задоволенні даного позову. На обґрунтування касаційних вимог скаржник зазначає про протиправне відображення у податковому обліку Товариства витрат на ремонт основних засобів, які відповідно до договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.01.2009 № 13 покладалися на орендаря (ПАТ «Модуль»); також Інспекція зазначає про залучення до виконання цих ремонтних робіт фіктивного суб'єкта господарювання - ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА» з метою одержання позивачем недобросовісної податкової вигоди, що підтверджується, зокрема, обставинами, установленими вироком Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.08.2013 у кримінальній справі № 676/5697/13-к.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням з такого.

Попередніми судовими інстанціями у розгляді справи встановлено, що оспорювані податкові повідомлення-рішення були прийняті Інспекцією за наслідками проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.03.2012, оформленої актом від 27.08.2012 № 1902/221/33168743.

Перевіркою не визнано податкові наслідки господарських операцій з поставки позивачеві робіт з капітального ремонту основних фондів генпідрядником - ПАТ «Модуль» із залученням субпідрядника - ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА». На обґрунтування цього висновку Інспекція зазначає про неподання платником необхідних доказів на підтвердження необхідності проведення такого капітального ремонту (як-от - дефектних актів, в яких зафіксовано результати обстежень будівель, службової документації про стан відповідних об'єктів тощо); посилається на відсутність у поданих платником актах приймання виконаних робіт відомостей про зміст, обсяг проведених робіт, використаних матеріалів. Перевіркою встановлено, що залучений до виконання зазначених робіт субпідрядник - ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА» - не має майна, основних фондів, трудових та матеріально-виробничих ресурсів, об'єктивно необхідних для виконання цих поставок; ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА» зареєстровано на підставну особу - ОСОБА_2 та визнано банкрутом на момент проведення перевірки.

Також перевіркою виключено з податкового кредиту суму ПДВ, сплачену Товариством у ціні придбаних (споруджених) основних засобів, які, за висновком Інспекції, не використовувалися у господарській діяльності Товариства. Мотивуючи цей висновок, Інспекція послалася на те, що сума амортизаційних відрахувань на відповідні об'єкти значно перевищує дохід, одержаний платником від їх використання шляхом здавання в оренду.

В ухвалі від 30.06.2015 з даної справи Вищий адміністративний суд України, керуючись положеннями пунктів 138.1, 138.2, 138.8 статті 138, пунктом 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, сформував правову позицію відносно того, що податкові наслідки у вигляді формування у податковому обліку витрат та податкового кредиту з ПДВ є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт. Податкова вигода не може бути визнана обґрунтованою, якщо отримана не у зв'язку із здійсненням реальної підприємницької або іншої економічної діяльності. Формально складений пакет первинних документів не може бути підставою для формування даних податкового обліку.

Застосовуючи наведену правову позицію до обставин даної справи, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 30.06.2015 зазначив про необхідність дослідження судами обставин виконання операцій з поставки позивачеві робіт з капітального ремонту основних засобів шляхом встановленого фактичного переміщення активів між учасниками відповідних операцій та дійсну економічну участь спірних постачальників у виконанні розглядуваних операцій.

В силу частини п'ятої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Керуючись висновками і вказівками Вищого адміністративного суду, суди попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи встановили, що факт поставки спірних робіт позивачеві у рамках господарських взаємовідносин з ПАТ «Модуль» підтверджується належним чином оформленими первинними документами (актами приймання виконаних робіт, локальними кошторисами, податковими накладними, платіжними дорученнями), що містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг операцій з поставки спірних робіт.

Заперечуючи проти фактів господарської діяльності, засвідчених цими документами, Інспекція послалася на фіктивність правовідносин постачальника позивача (ПАТ «Модуль») та залученого ним субпідрядника - ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА», установлені податковим органом у ході проведення контрольно-перевірочних заходів.

Втім платник (позивач у справі) не несе відповідальність за неналежне виконання залученою контрагентом юридичною особою своїх податкових обов'язків, за умови та порядок провадження нею господарської діяльності, позаяк не має відносно такої особи контрольних повноважень. Матеріали справи не містять доказів наявності взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА», утягнутості позивача до ланцюга господарських зв'язків, у яких внаслідок узгоджених, не обумовлених ринковими механізмами дій платника та підконтрольних йому підприємств, які є формально відокремленими від нього, досягаються вигідні для одного з суб'єктів (позивача у справі) результати у сфері оподаткування.

Товариство жодним чином не могло вплинути на вибір ПАТ «Модуль» своїх контрагентів-субпідрядників (зокрема, ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА»). Адже ПАТ «Модуль» є самостійним суб'єктом господарювання та на власний розсуд приймає рішення про необхідність залучення ним інших осіб до виконання зобов'язань. А відтак за наявності належного підтвердження факту поставки спірних підрядних робіт позивачеві його безпосереднім постачальником (ПАТ «Модуль») правовідносини останнього з іншими контрагентами не можуть впливати на податковий облік позивача.

Наведене виключає й обґрунтованість посилань Інспекції на вирок Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.08.2013 у кримінальній справі № 676/5697/13-к, постановлений відносно посадової особи ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА». Адже обставини, установлені у цьому вироку, стосуються взаємовідносин цієї юридичної особи та її контрагентів, до кола яких, як встановили суди, позивач не відноситься. Фактів залучення позивача щодо схемного характеру взаємовідносин між ПАТ «Модуль» та ТОВ «Сіріус-Сервіс КІА» зазначений вирок не містить.

Отже, по цьому епізоду, встановивши фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення цього спору, суди дійшли висновку, що право Товариства на податкову вигоду та реальність господарських операцій з ПАТ «Модуль» підтверджені належними документами, а підстави для висновку про недобросовісність позивача як платника податків відсутні.

Вищий адміністративний суд України вважає правильним і висновок судів щодо незаконності виключення з податкового кредиту платника суми ПДВ у ціні придбаного (спорудженого) обладнання з підстав перевищення суми амортизаційних нарахувань суми доходу, одержаного від використання цього майна. Адже, прибутковість господарської операції є питанням ефективності використання платником активів у господарській діяльності та не впливає на реалізацію права платника на податковий кредит. Доказів використання платником спірного обладнання у невиробничій діяльності платником не представлено.

Норми матеріального права застосовані судами правильно; порушень процесуальних приписів, які тягнуть зміну або скасування оскаржуваних судових рішень, касаційним судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.08.2015 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 у справі № 822/2545/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько