Справа № 345/826/16-а
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/4304/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Гінди О.М., Рибачука А.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківськ, поліцейського ПП роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківськ старшого лейтенанта поліції Хорт Василя Дмитровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківськ, поліцейського ПП роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Івано-Франківськ старшого лейтенанта поліції Хорт Василя Дмитровича в якому просив визнати неправомірними дії старшого лейтенанта поліції Хорт В.Д. по винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №057889 від 09 березня 2016 року і скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ №057889 від 09 березня 2016 року, яка винесена поліцейським ПП роти №4 батальйону УПП в м. Івано-Франківську старшим лейтенантом поліції Хортом Василем Дмитровичем, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на неї, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задоволити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що постанову суду першої інстанції вважає незаконною (прийнятою з порушенням норм матеріального права та з недотриманням норм процесуального права), необґрунтованою (прийнятою без з'ясування обставин в адміністративній справі, та без дослідження доказів, які повинні були бути досліджені в судовому засіданні) та такою, що підлягає до скасування, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи.

Також, апелянт по справі зазначив, що суд першої інстанції при винесенні постанови, в якості доведення його вини у скоєнні адміністративного правопорушення досліджував тільки один доказ - постанову у справі про адміністративне правопорушення, проте, дослідження даного доказу було здійснено не в повному обсязі, що стало наслідком невідповідності висновків суду обставинам справи.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09 березня 2016 року старший лейтенант поліції Хорт В.Д. склав постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №057889, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

В даній постанові зазначалось, що позивач керуючи транспортним засобом «SKODA OCTAVIA», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Грушевського здійснив зупинку на пішохідному переході, що створює перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач надав відповідачу письмові пояснення, в яких зазначалось, що він правил дорожнього руху не порушував, рух транспортного засобу не здійснював, транспортний засіб знаходився на тротуарі та не заважав руху (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно із ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно статей 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121 - 126 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Колегія суддів також вважає зазначити, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з клопотаннями, в межах статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до складання постанови про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, так як апелянт не надав доказів, які б спростовували обставини викладені в Постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №057889 від 09 березня 2016 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.160, ст.ст. 195, ст. 197, ч.1 п.1 ст. 199, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року по справі №345/82616-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя О.М. Гінда

Суддя А.І. Рибачук