Справа № П/811/929/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року Справа №П/811/929/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю:

секретаря судового засідання Дмитрієвої А.В.,

представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення №73-17 від 18.06.2015 р., яким позивачу визначено грошове зобовязання із транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з огляду на пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 та п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. підлягають застосуванню лише з 01.01.2016 р.

Представником відповідача подано до суду заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки змінами внесеними до Податкового кодексу України Законом України №71-VIII від 28.12.2014 р. передбачено транспортний податок, обєктом оподаткування якого є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3 000 куб. см. Представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 згідно з пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України є платником транспортного податку. Також представник відповідача вказує на те, що до 2015 року транспортного податку не існувало, а тому введення відповідного податку Законом України №71-VIII від 28.12.2014 р. не порушує принципу стабільності.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 19.08.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 23.08.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст.167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у 2015 році був власником легкового автомобіля НОМЕР_1 з обємом двигуна 3456 см3 (а.с.33-34). Зазначений автомобіль зареєстрований 29.12.2011 р.

Податковим повідомленням рішенням №73-17 від 18.06.2015 р. Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області визначено ОСОБА_1 грошове зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000,00 грн. (а.с.6, 35).

Відповідно до пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 Податкового кодексу України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.

В силу пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно з п.276.4 ст.276 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Пунктом 267.6 статті 267 Податкового кодексу України визначено порядок обчислення та сплати транспортного податку.

Так, обчислення суми податку з обєкта/обєктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо обєктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий обєкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до пп.267.8.1 п.267.8 ст.267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд враховує, що транспортний податок в Україні введений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 р. №71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року.

У розумінні ст.265 Податкового кодексу України транспортний податок є складовим податку на майно та згідно з пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України належить до місцевих податків, обовязкових для встановлення місцевими радами відповідно до п.10.2 ст.10 Податкового кодексу України.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Однак, відповідно до пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обовязковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Рішення про встановлення транспортного податку прийнято Олександрійською міською радою 23.01.2015 року (а.с.7-14), тобто до строку визначеного пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, однак враховуючи, що транспортний податок є обовязковим місцевим податком, то згідно з пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України до прийняття відповідного рішення підлягали застосуванню мінімальні ставки податку визначені безпосередньо у Податковому кодексі України.

Водночас суд враховує, що в силу пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України одним із принципів на яких ґрунтується податкове законодавство України є принцип стабільності, який передбачає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Принцип стабільності слід розглядати як надані державою платнику податків гарантії для реалізації його майнових прав.

Так, усі норми податкового законодавства повинні відповідати вимогам закріпленим у ст.4 Податкового кодексу України, у тому числі і принципу стабільності стосовно строків набрання чинності змін до податкового законодавства щодо елементів податку.

Оскільки принцип стабільності поширюється на зміну елементів податку, то цілком логічним є поширення його і на введення нових податків, оскільки платник податків повинен бути завчасно обізнаний стосовно обєктів оподаткування, передбачувати наслідки володіння майном, що є обєктом оподаткування та мати реальну можливість вжити заходів для відчуження відповідного майна, якщо вважатиме, що такий податок є для нього надмірним тягарем.

Отже, введення транспортного податку пізніше ніж за шість місяців до нового бюджетного періоду суперечить принципу стабільності податкового законодавства України.

Однак, Податковим кодексом України не визначено наслідків не дотримання законодавцем принципу стабільності стосовно загальнодержавних податків та обовязкових місцевих податків. Натомість такі наслідки встановлені пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України стосовно інших місцевих податків, введення яких не є обовязковим. Зазначені наслідки полягають у тому, що у разі недотримання принципу стабільності норми рішень про введення місцевих податків застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.147 рішення Європейського суду з прав людини «Броньовський проти Польщі» від 22.04.2004 р. вказано, що згідно з принципом законності, чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні.

У пункті 51 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» від 14.10.2010 р. Суд наголошував на якості закону, його доступності для зацікавлених осіб, чіткості та передбачуваності у своєму застосуванні.

Згідно з п.184 рішення Європейського суду з прав людини «Броньовський проти Польщі» принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й що безпосередньо випливає з цього обовязку забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

З огляду на п.5.4 рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 р. №5-рп/2005 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод.

За таких умов, суд вважає, що у випадку недотримання законодавцем принципу стабільності при введенні нових податків чи внесенні змін до елементів податків, вони підлягають застосуванню у наступному бюджетному періоді.

Відповідно до ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що нарахування транспортного податку у 2015 році суперечить принципу стабільності податкового законодавства, суд дійшов висновку, що обовязок зі сплати такого податку виникає у платника податку в наступному бюджетному періоді, тобто у 2016 році.

Таким чином, нарахування Олександрійською ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_1 транспортного податку у 2015 році є передчасним, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення №73-17 від 18.06.2015 р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає присудженню ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення №73-17 від 18 червня 2015 року, винесене Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25 000,00 грн.

Присудити ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 (28000, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Олександрійськоїї обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі 19 серпня 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_4