Справа № 127/19568/15-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року м. Київ К/800/2527/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Мороз Л.Л. Розваляєвої Т.С.

розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року

та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року

у справі №127/19568/15-а

за позовом ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці,

Виконавчого комітету Вінницької міської ради,

Вінницької обласної державної адміністрації

про зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Вінниці, Виконавчого комітету Вінницької міської ради, Вінницької обласної державної адміністрації, у якому просила визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Вінниця щодо відмови у виплаті ОСОБА_4 надбавки згідно п. 8 ст. 1 та ст. 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» з 21.02.2009 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця нарахувати та вплатити ОСОБА_4 надбавку у розмірі прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність згідно п. 8 ст. 1 та ст. 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» з 21.02.2009 року; зобов'язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради та Вінницьку обласну державну адміністрацію сплатити пропорційно ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду у розмірі, що еквівалентна надбавці, передбаченій п. 8 ст. 1 та ст. 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» з 21.02.2009 року по 01.05.2015 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 21 жовтня 2015 року, позовні вимоги за період з 21.02.2009 року по 20.02.2015 року, - залишено без розгляду.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_4 звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Вінницька обласна державна адміністрація направила на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просила залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №127/19568/15-а - без змін.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради також направив на адресу Вищого адміністративного суду України письмові заперечення на касаційну скаргу, в яких просив залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, встановленого пунктом 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 29.10.2009 року по 26.08.2014 року ОСОБА_4 неодноразово оскаржувала в судовому порядку дії і бездіяльність різних державних органів і установ з приводу надання їй почесного звання «Мати-героїня» (а.с.17-39).

Згідно посвідчення серія НОМЕР_1, Указом Президента України № 260 від 8 травня 2015 року позивачу присвоєно почесне звання «Мати-героїня» (а.с.45).

У відповідності до листа Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці №193/В-1 від 22.06.2015 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в управлінні з 17.03.1998 року, та отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії станом на 01.05.2015 року становить 1415,49 грн. До складу пенсії включено, в тому числі, підвищення за особливі заслуги перед Україною (п. 8 ст. 1 Закону 35% батько/мати, які виховали п'ятеро і більше дітей) в розмірі 332,15 грн.

08.06.2015 року до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці надійшли документи для отримання пенсії за особливі заслуги перед Україною в розмірі 40 % до ст. 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (а.с.16).

Комісією з встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною (витяг із протоколу від 22.06.2015 року № 9) відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» розмір встановленої надбавки збільшено з 08.06.2015 року, встановивши її у розмірі 40% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, надбавка з 08.06.2015 року складає 379,60 грн. На підставі рішення Комісії розпорядження від 24.06.2015 року №181571 управління Пенсійного фонду України в м. Вінниця проведено перерахунок пенсії з 08.06.2015 року (а.с.15).

Переглядаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням доводів касаційної скарги, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Згідно норм пункту 9 Розділу ІІ Положення про почесні звання України, затвердженого Указом Президента України №476/2001 від 29.06.2001 року почесне звання «Мати-героїня» присвоюється - жінкам, які народили та виховали до восьмирічного віку п'ятьох і більше дітей, у тому числі дітей, усиновлених у встановленому законодавством порядку, враховуючи вагомий особистий внесок у виховання дітей у сім'ї, створення сприятливих умов для здобуття дітьми освіти, розвитку їх творчих здібностей, формування високих духовних і моральних якостей.

У відповідності до пункту 2 Розділу І Положення про почесні звання України, присвоєння почесних звань провадиться указом Президента України.

За змістом пункту 1 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються особам, відзначеним почесним званням України.

Крім того, пунктом 8 статті 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» встановлено, що пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються матерям, які народили п'ятеро і більше дітей та виховали їх до шестирічного віку.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону.

За правилами частин 2, 3 статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у разі, коли особа одночасно має право на надбавки, зазначені в кількох пунктах статті 1 цього Закону, призначається та надбавка, яка є більшою у максимальному розмірі. Пенсія за особливі заслуги призначається з дня звернення за встановленням пенсії, але не раніше дати набрання чинності положеннями Закону, що встановлює право на таку пенсію. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про порушення клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами.

Аналіз викладених норм свідчить, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом та призначається з дня звернення за її встановленням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниця правомірно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_4, у зв'язку із призначенням їй надбавки до пенсії в розмірі 40% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, саме з дня звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги, тобто з 08.06.2015 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що право на присвоєння почесного звання «Мати-героїня» і право на отримання відповідної доплати до пенсії, як особі, яка відзначена відповідним почесним званням, - це є різні юридичні факти, з різною правовою природою та правовим змістом, при цьому особа, яка відповідає вимогам абзацу 37 п. 9 Розділу ІІ Положення про почесні звання України, до моменту присвоєння їй указом Президента України відповідного почесного звання «Мати-героїня» - є лише кандидатом на присвоєння відповідного почесного звання, і в даний період не може вважатись такою, що наділена законодавством певними правами та пільгами, які є похідними від наявності почесного звання «Мати-героїня», в тому числі права на відповідну надбавку до пенсії.

Стосовно відшкодування шкоди судова колегія Вищого адміністративного суду України зазначає наступне.

За правилами частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки в ході судового розгляду не було встановлено неправомірності дій Виконавчого комітету Вінницької міської ради та Вінницької обласної державної адміністрації відносно ОСОБА_4, позовні вимоги про відшкодування шкоди не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводами касаційної скарги наведених обставин не спростовано.

В обґрунтування касаційної скарги скаржником фактично покладені доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів у справі та не свідчать про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанції правозастосування відбулось із дотримання норм діючого законодавства та з повним, достовірним, неупередженим та об'єктивним з'ясуванням обставин справи.

Відповідно статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях, вони ґрунтуються на вимогах норм матеріального та процесуального законодавства, підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі №127/19568/15-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам і може переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та у порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді