Справа № 815/6312/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2016 р. м. Київ К/800/36197/15

№К/800/33743/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець Т.Г. Гончар Л.Я. Мороз Л.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Одеської міської ради та ОСОБА_4

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року

у справі №815/6312/14

за позовом Одеської міської ради

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області,

треті особи 1) ОСОБА_4,

2) ОСОБА_5,

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс +",

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс Сервіс"

5) Одеський орден "Знак пошани" Завод Продовольчого машинобудування

підприємство з колективною власністю завод "Продмаш"

про скасування реєстрації декларацій,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року Одеська міська рада звернулася до суду з адміністративним позовом до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Темп Плюс +» про скасування реєстрації декларацій.

Позивач просив суд скасувати реєстрації декларацій поданих ТОВ "Темп Плюс +": №ОД 0 від 22.05.2012 року про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень 1-го поверху та квартири за адресою: АДРЕСА_1; №3 від 06.11.2012 року про початок будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень магазину кафетерію у існуючих габаритах, без зміни цільового призначення за адресою: АДРЕСА_1; №ОД 51 від 11.09.2014 року про готовність об'єкта до експлуатації квартири під апартаменти без зміни геометричних розмірів за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду суду від 22 грудня 2014 року до участі в справі залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за №ОД 51 від 11.09.2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року - скасовано.

Прийнято по справі нову постанову, якою в задоволені позову Одеської міської ради до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс +", Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс Сервіс" та Одеського ордена "Знак пошани" Завод Продовольчого машинобудування підприємство з колективною власністю завод "Продмаш" про скасування реєстрації декларації №ОД 51 від 11.09.2014 року відмовлено.

Позовні вимоги про скасування реєстрації декларацій №ОД 0 від 22.05.2012 року та №3 від 06.11.2012 року - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Одеська міська рада та ОСОБА_4 звернулися до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просять вищезазначені судові рішення скасувати та задовольнити позов повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс +" подало до Вищого адміністративного суду України заперечення на касаційну скаргу, в яких просило залишити касаційну скаргу без задоволення, судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Враховуючи неприбуття в судове засідання сторін, належних чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, справу розглянуто в порядку письмового провадження, що передбачено пунктом 2 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши і обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і наданої ними правової оцінки обставин у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Темп Плюс +» зареєстровано в ЄДР 25.09.2007 року (номер запису: 1 029324) за адресою: 65013, АДРЕСА_1, та є правонаступником Колективної фірми «Темп - Люкс» ЛТД. Засновниками ТОВ «Темп Плюс +» є ОСОБА_7, та ОСОБА_8, що підтверджено витягом з ЄДР (т.1 а.с. 37).

Відповідно до розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеського міськвиконкому № 979р від 30.08.2001 року Колективній фірмі «Темп - Люкс» ЛТД видано свідоцтво про право власності на нежилу будівлю (магазин - кафетерій) №015862 від 01.10.2001 року, що розташований в АДРЕСА_2, (т.1 а.с. 116).

12.12.2003 року згідно договору купівлі продажу Колективною фірмою «Темп - Люкс» ЛТД придбано у Одеського Ордена «Знак Пошани» завод продовольчого машинобудування підприємство з колективною відповідальністю Завод «Продмаш» нежиле приміщення 1-го поверху (колишня котельна) в АДРЕСА_1, що складається в цілому з 1, 2 - котельні загальною площею 51,7 кв.м (т.1 а.с. 114).

30.12.2010 року згідно договору купівлі продажу квартири ОСОБА_8, (засновник ТОВ «Темп Плюс +») придбала ізольовану однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1, загальною площею 38,2 кв.м (т.1 а.с. 115).

Зазначені об'єкти нерухомості відповідно до протоколу №1 загальних зборів Учасників ТОВ «Темп Плюс +» від 15.11.2011 року (т.1 а.с. 117) та Статуту ТОВ «Темп Плюс +» (т.1 а.с. 118-121) віднесені до статутного капіталу ТОВ «Темп Плюс +».

У 2012 році відповідачем зареєстровано дві декларації ТОВ "Темп Плюс +" №ОД 0 від 22.05.2012 року та №3 від 06.11.2012 року про початок виконання будівельних робіт, за адресою: АДРЕСА_1, а у 2014 році зареєстровано декларацію №ОД 51 від 11.09.2014 року про готовність об'єкта до експлуатації.

У листопаді 2014 року Одеською міською радою, через подання відповідних скарг від громадян, встановлено, що вказане будівництво проведено незаконно та є самовільним, оскільки земельна ділянка на якій розташовані об'єкти будівництва, знаходиться у комунальній власності, що є порушення прав територіальної громади м.Одеси. Крім того, позивачем вказано про наявність певних неточностей та порушень у самих поданих деклараціях.

Судом першої інстанції зроблено висновок щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог шляхом скасування кінцевої декларації про готовність об'єкта до експлуатації, оскільки встановлено, що в цій декларації наявні недостовірні дані.

Суд апеляційної інстанції обгрунтовував своє рішення тим, що позивачем не надано належних доказів находження земельної ділянки по АДРЕСА_1 на балансі міськради. Крім того, залишаючи позов в частині без розгляду, суд зазначив, що в даному випадку суб'єкт владних повноважень, якого належним чином повідомлено про проведення будівельних робіт, повинен вчасно вчинити належні дії спрямовані на перевірку наявності порушення його прав при проведенні будівництва, а не подавати позов через 2 роки після початку будівельних робіт, коли вони вже є фактично виконаними.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з позицією суду апеляційної інстанції щодо залишення без розгляду позову в частині про скасування реєстрації декларацій №ОД 0 від 22.05.2012 року та №3 від 06.11.2012 року з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Згідно статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, Одеською міською радою оскаржено реєстрацію декларацій №ОД 0 від 22.05.2012 року та №3 від 06.11.2012 року про початок виконання будівельних робіт, за адресою: АДРЕСА_1.

Однак даний позов до суду подано лише у листопаді 2014 року.

Підставою для звернення до суду є висновок позивача про те, що земельна ділянка, на якій проводились будівельні роботи, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м.Одеси.

Проте про проведення будівельних робіт за вказаної адресою, позивач знав ще у 2012 році, оскільки між ним та ТОВ "Темп Плюс +" укладено договори пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Одеси. У зазначених договорах передбачено проведення будівельних робіт (реконструкції) зі збільшення площі забудови за рахунок прибудови (т.1 а.с.99-113).

Крім того ТОВ "Темп Плюс +" направлено позивачу повідомлення про фактичний початок виконання будівельних робіт за вказаною адресою, що підтверджено копією відповідного повідомлення, яке отримано ОМР 17.07.2012 року (т.2, а.с.119).

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про скасування реєстрації декларацій за 2012 рік підлягають залишенню без розгляду.

Проте, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій щодо позовної вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за №ОД 51 від 11.09.2014 року передчасними з огляду на наступне.

Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Вказану норму слід розуміти так, що судове рішення є законним, якщо воно ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, порушення яких є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом вищої інстанції. Це випливає з конституційного принципу законності (пункт 1 частини третьої статті 129 Конституції України, стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України). При цьому законність необхідно трактувати не суто формально - як дотримання вимог закону, а у ширшому значенні - у світлі верховенства права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

Отже, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Разом з цим, ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції, не з'ясовані та не встановлені фактичні обставини щодо порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача у зв'язку з реєстрацією декларації про готовність об'єкта до експлуатації, здійснену Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області за №ОД 51 від 11.09.2014 року та не надано будь-якої оцінки цьому.

Також судами належним чином не встановлено та не досліджено, хто саме є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Крім того, на адресу Вищого адміністративного суду України Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс +" надіслало копії додаткових документів по справі, а саме лист КП «ОМБТІ та РОН» від 18.04.2013 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.12.2014 року; свідоцтво про право власності від 16.12.2014 року; рішення Виконавчого комітету Суворівської районної Ради народних депутатів від 19.04.1991 року; реєстраційне посвідчення від 20.05.1994 року; технічний паспорт від 26.11.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Під час нового розгляду справи суду слід надати належну оцінку додатковим документам, що були надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Темп Плюс +" та взяти до уваги викладене в цій ухвалі, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини, які підлягають доведенню в судовому процесі відповідно до предмету спору, врахувавши законодавство України.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій та направити їх на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційні скарги Одеської міської ради та ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі №815/6312/14 - скасувати.

Справу №815/6312/14 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді