Справа № 820/3027/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"17" серпня 2016 р. № 820/3027/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Начальника Харківського прикордонного загону ОСОБА_2, треті особи - Харківський прикордонний загін, Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Харківського прикордонного загону від 13.05.2016 року № 160-ос. в частині що стосується ОСОБА_1.

2. Зобов'язати начальника Харківського прикордонного загону звільнити ОСОБА_1 на підставі п. а ч. 6 ст. 26 Закону України Про військовий обов'язок і військову службу, у зв'язку із закінченням строку дії Контракту.

В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем - ОСОБА_3, та Державною прикордонною службою України 22.05.2013 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України строком на три роки.

За умовами вказаного контракту позивач добровільно вступив на військову службу за контрактом і взяв на себе зобов'язання протягом дії Контракту проходити військову службу на посадах осіб рядового та сержантського складу.

Згідно до п. 5 Контракту його укладено строком на 3 роки з 22 травня 2013 року по 21 травня 2016 року.

Порядок розірвання та продовження строку дії Контракту визначено у підпунктах 15, 16 п. 1 Контракту, якими визначено, що позивач зобов'язаний попередити про свій намір щодо дострокового розірвання контракту письмово посадову особу, уповноважену приймати рішення про звільнення, не пізніше ніж за місяць до подання рапорту про звільнення з військової служби, а також, за наявності бажання продовжити військову службу після закінчення строку дії контракту не пізніше ніж за три місяці до дня закінчення цього строку, подати відповідний рапорт у порядку підпорядкування посадовій особі уповноваженій укладати новий контракт.

Орієнтовно в жовтні 2015 року від позивач був призначений на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії - інспектора кінологічного відділення відділу прикордонної служби «Стариця» IV категорії.

10 травня 2016 року позивачем через відсутність бажання продовжувати військову службу за Контрактом подано рапорт про звільнення з військової служби, на підставі п. «а» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», у зв'язку із закінченням строку дії Контракту.

Проте, телеграмою № 62 18.05.2016 року позивача було ознайомлено із змістом наказу начальника Харківського прикордонного загону полковника ОСОБА_2 від 13.05.2016 року № 160-ос, яким позивачу продовжено строк контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на період до закінчення демобілізації. Підставою видачі даного наказу являється Указ Президента України від 17.03. 2014 № 303/2014 року.

Позивач з зазначеним наказом начальника Харківського прикордонного загону полковника ОСОБА_2 від 13.05.2016 року № 160-ос не погоджується, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання зявився, щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Судом встановлено, що 22 травня 2013 року, між Державною прикордонною службою України та громадянином України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.ст. 19,20 Закону України №2232~ХП, «Про військовий обов'язок і військову службу», був укладений Контракт «Про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України», строком на три роки з 22 травня 2013 року по 21 травня 2016 року (надалі-Контракт).

Згідно п.1. Контракту, громадянин України ОСОБА_1, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, протягом дії Контракту, забов'язався на умовах і в порядку, встановлених Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, іншими нормативно-правовими актами, що визначають порядок проходження військової служби, та цим Контрактом, проходити військову службу в Державній прикордонній службі України в межах часу, визначеного Контрактом, тоб-то з 22 травня 2013 року по 21 травня 2016 року.

На час завершення військової служби за контрактом, позивач не виявив бажання продовжувати військову службу по закінченню дії контракту, та 10.05.2016 року подав відповідний рапорт.

Наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління ДПС України від 12.05.2016 року №160-ос сержанту ОСОБА_1, інспектору прикордонної служби 1 категорії-інтруктору кіно логічного відділення віділу прикордонної служби «Стариця» IV категорії (тип В) продовжено строк контракту з 22 травня 2016 року на період закінчення особливого періоду або оголошення демобілізації (надалі - Наказ ДПСУ).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, за змістом наведеної норми особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію.

21 липня 2014 року Президентом України прийнято Указ Про часткову мобілізацію, який затверджено Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VІІ.

Згідно п. 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 22 липня 2014 року № 1595-VІІ Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію набрав чинності з дня його опублікування, а саме 24.07.2014р.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та п. 8 вищезазначеного Указу, особливий період настав 25.07.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, контракт про проходження ОСОБА_4 військової служби в органах Державної прикордонної служби було укладено на три роки з 22 травня 2013 року по 21 травня 2016 року.

Таким чином, контракт позивача діяв під час настання особливого періоду.

Відповідно до ч. 9 ст. 23 Закону України Про військовий обовязок і військову службу у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба, а для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації, крім випадків, визначених частиною восьмою статті 26 цього Закону.

Отже, законодавець повязує продовження дії контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації не з часом дії особливого періоду, а з моментом його настання.

Враховуючи, що особливий період настав під час дії контракту позивача, колегія суддів дійшла висновку, що до спірних правовідносин застосовуються вимоги ч. 9 ст. 23 Закону України Про військовий обовязок і військову службу, тобто дія контракту позивача продовжується понад встановлений строк на період до оголошення демобілізації.

При цьому, зазначена норма обмежує продовження дії контракту понад встановлені строки щодо певної категорії осіб, визначених ч. 8 ст. 26 Закону України Про військовий обовязок і військову службу.

Між тим, позивач до жодної із категорій осіб, визначених наведеною нормою Закону України Про військовий обовязок і військову службу, не відноситься.

Таким чином, підстави для звільнення позивача з військової служби за контрактом до оголошення демобілізації, відсутні.

Крім того, згідно ст. 251, п. 2 ст. 252 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008р., прийнятим на виконання Закону України Про військовий обовязок і військову службу, в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, а військовозобов'язані виконують військовий обов'язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період. У разі оголошення мобілізації усі військовослужбовці, які перебувають на цей час на військовій службі у Збройних Силах України, звільненню в запас не підлягають, за винятком військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до 16 років (такі військовослужбовці-жінки можуть продовжувати військову службу тільки за власним бажанням). Військовозобов'язані, призвані на збори, продовжують перебувати на зборах до особливого розпорядження відповідних органів військового управління згідно з їх повноваженнями. Накази про звільнення з військової служби військовослужбовців, не виключених зі списків особового складу військових частин, підлягають скасуванню, крім наказів про звільнення у відставку, в запас у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено таке покарання, у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади.

Таким чином, зазначене Положення повязує продовження перебування військовослужбовців на військовій службі також саме з моментом оголошення мобілізації, а не з періодом її дії чи проведення.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскаржуваним наказом обґрунтовано продовжено строк дії контракту ОСОБА_1 до оголошення демобілізації.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Начальника Харківського прикордонного загону ОСОБА_2, треті особи - Харківський прикордонний загін, Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 19 серпня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.