Справа № 591/2302/16-а
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2302/16-а
Провадження № 2-а/591/268/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Сотник К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним дії Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 26.03.1997 року №13 та зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах здійснити перерахунок та виплату пенсії за інвалідністю виходячи з даних довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 26.03.1997 року №13, відповідно до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, починаючи з дня звернення за перерахунком, тоюто з 18.01.2016 року.

Позивач ОСОБА_1, його представник в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляд справи повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява в якій він просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача до суду не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду письмові заперечення в яких просить суд відмовити в позові, так як в довідці невірно зазначено кількість годин роботи в зоні відчуження, доплата за роботу у вихідні та святкові дні та не вірно вказаний збережений заробіток за дні роботи в зоні відчуження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Згідно зі ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб»єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 12 серпня 1976 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Сумського автооб»єднання 18661 на посаду технолога.

22 грудня 1983 року ОСОБА_1 був обраний головою профсоюзу автоколони №2253 та звільнений від виконання основної роботи.

01.04.1980 року Сумське автооб»єднання 18661 було перейменоване в «Автоколона 2253».

21.01.1987 року «Автоколона 2253» перейменована в «АТП -15955». 15.10.2010 року «АТП-15955» перейменовано в ПАТ «Сумське автотранспортне підприємство -15955».

Позивач ОСОБА_1 у період з 18.08.1986 року по 28.08.1986 року був відряджений до зони відчуження для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перша зона небезпеки, тривалість робочого часу 12 годин, що підтверджується довідкою №84 від 15.10.1997 року та довідкою наданою головою об»єднаного профсоюзного комітету Чорнобильської АЕС та не оспорюється сторонами по справі.

Згідно посвідчення першої категорії серії НОМЕР_1 від 26.06.1994 року та вкладки №190835 від 10.06.1999 року ОСОБА_1 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1).

Згідно довідки серії МСЕ №019390, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, отриманого під час виконання робіт з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які з постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону, чинного на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

На даний час профспілковий комітет ПАТ «Сумське автотранспортне підприємство -15955» припинило господарську діяльність, шляхом ліквідації про, що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

26 березня 1997 року Позивачу було надано довідку про заробітну плату №13 згідно змісту якої за час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС йому нарахована та виплачена заробітна плата розміром 463,40 крб..

18 січня 2016 року приймаючи до уваги той факт, що підприємство з яким ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах припинило діяльність шляхом ліквідації останній звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Сумах із заявою в якій прохав здійснити перерахунок його пенсії на підставі довідки про заробітну плату №13 від 26.03.1997 року.

Згідно листа №38/В від 03.02.2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах заявнику ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі довідки №13 в зв»язку з тим, що в довідці невірно вказано кількість годин роботи в зоні відчуження, не вірно визначена доплата за роботу у вихідні дні та не вірно вказано збережений заробіток.

21 липня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах із заявою про перерахунок його пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 20.09.2004 року №07/438 в якій вказаний розмір заробітної плати фактично отриманий Позивачем за роботу в зоні відчуження.

Згідно листа від 10.08.2015 року №333/с Позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 20.09.2004 року №07/438 у зв»язку з тим, що суми заробітної плати не відповідають сумам заробітної плати, які вказані в довідці від 15.02.2007 року №58.

Проте, суд вважає, що відповідачем помилково не враховано дані про заробітну плату ОСОБА_1, яка міститься в довідці від 26.03.1997 року №13, у зв»язку з наступним:

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011року.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення органами місцевого самоврядування.

В постанові вище встановлено, що матеріали справи містять три довідки, які містять абсолютно різні за змістом дані про фактично відпрацьований час у зоні відчуження, характер виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня, та про нарахування заробітку за роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні первинні документи підприємства про нарахування заробітку за роботу на ЧАЕС.

Таким чином, при розгляді даної справи суд виходить з положень ст. 69-72 КАС України щодо доказування у адміністративному процесі.

Так, відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. (ст. 70 КАС України)

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно довідки №24 ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата в 1986 році в розмірі 365,94 руб..

Згідно рішення профкому нак. №25 від 25.03.1997 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження та проведено доплату в розмірі 97,46 крб., всього нараховано за роботу в зоні відчуження 463,40 крб..

Факт донарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження підтверджується відомістю про заробітну плату за 1997 рік, згідно якої в березні місяці 1997 року ОСОБА_1 було донарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження розміром 463,40 крб..

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. (ст. 86 КАС України)

Отже, враховуючи наведені норми закону та досліджені судом докази, суд вважає, що саме Довідка від 26.03.1997 року №13 містить достовірні дані про заробіток ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження, який враховується при обчисленні пенсії, оскільки саме в ній, на думку суду, містяться дані про фактично нараховану заробітну плату за час роботи Позивача у зоні відчуження.

Згідно з п.7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінетів Міністрів України від 23.11.2011 року №1210пенсії призваних на військові збори військовозобов»язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні 5, ІІ 4, І 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Отже, перерахунок і виплату пенсії позивачу слід провести відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із врахуванням довідки від 20.09.2004 року №07/438, в якій зазначена заробітна плата в сумі 3260 крб..

Крім того, відповідачем не надано доказів, що дані, які містяться в зазначеній довідці, містять недостовірні відомості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно відмовлено у перерахунку пенсії позивачу, згідно довідки від 26.03.2004 року №13.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 11, 12, 17-19, 69 72, 86, 99, 100, 122, 128, 130, 158 КАС України, ст. ст. 19,64 Конституції України, ст. ст. 14, 15, 49, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 43 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», затверджених постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, ст.ст. 7-9, 11,69-71,159-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати дії Сумського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 26.03.1997 року №13 - неправомірними.

Зобов»язати Сумське об»єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області

здійснити перерахунок та виплату пенсії за інвалідністю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виходячи з даних довідки про заробітну плату в зоні відчуження від 26.03.1997 року №13, відповідно до порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, починаючи з дня звернення за перерахунком, тобто з 18.01.2016 року.

Постанову суду може бути оскаржено відповідно до ст. 186 КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови, або протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2016 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО