Справа № 523/3239/16-а
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3239/16-а
Провадження №2-а/523/125/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в

складі: головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця , -

установив:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця від 10.02.2016 р. про закінчення виконавчого провадження ВП №47125230 згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».по виконавчому провадженні та зобов,язання вчинити певні дії, обґрунтувавши позов наступним.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.05.2014 р. у справі № 523/22/14-а управління соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради зобовязано зробити ОСОБА_1 перерахунок допомоги по догляду за дитиною, виходячи з розміру, встановленого ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», та здійснити виплати, починаючи з 02.07.2013 року з врахуванням вже здійснених виплат.

За заявою ОСОБА_1 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.03.2015 року, було відкрито виконавче провадження № ВП №47125230.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №47125230 від 07.04.2015 року було зобовязано управління соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради зробити ОСОБА_1 перерахунок допомоги по догляду за дитиною, виходячи з розміру, встановленого ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», та здійснити виплати, починаючи з 02.07.2013 року з врахуванням вже здійснених виплат.

Під час виконання виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.03.2015 року, державний виконавець не виконав жодних примусових дій щодо боржника, передбачених ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» на випадок невиконання ним судового рішення, і 10.02.2016 р. виніс незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47125230 згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач вважає вищезазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державний виконавець в разі невиконання боржником виконання виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.03.2015 року, згідно ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» був зобовязаний накладасти на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та внести подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, що і стало причиною звернення з адміністративним позовом до суду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з мотивів викладених в адміністративному позові.

Належним чином сповіщений про час та дату розгляду справи представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмове заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки виконавчі дії державним виконавцем проведено у відповідності до вимог Закону.

Дослідивши матеріали справи, вислухав позивача, дослідивши надані сторонами докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На примусове виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява від стягувача про прийняття на примусове виконання виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.03.2015 року, про зобов'язання управління соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради зробити ОСОБА_1 перерахунок допомоги по догляду за дитиною, виходячи з розміру, встановленого ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», та здійснити виплати, починаючи з 02.07.2013 року з врахуванням вже здійснених виплат.

07 квітня 2015 року відповідно вимог статей 17-19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови надіслані сторонам виконавчого провадження.

10.02.2016 р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № ВП №47125230 згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

В силу приписів ч. 6 ст. 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

З матеріалів справи не вбачається поважність причин не виконання управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у встановлений державним виконавцем строк вимог виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.03.2015 року.

За змістом п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в разі неможливості виконати рішення без участі боржника, державний виконавець відповідно до вимог ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» накладає на боржника штраф та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, і лише після цього виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, під час виконання виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 06.03.2015 року державним виконавцем не застосовано до боржника таких заходів впливу як накладення штрафу та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, тобто не виконано всіх вимог ч. 3 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження». Тому за таких обставин закінчення державним виконавцем виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» є неправомірним.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови від 10.02.2016 р. головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, про закінчення згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчого провадження № ВП 47125230 з виконання виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого 06.03.2015 р. Суворовським районним судом м. Одеси.

Керуючись ст.ст. 69-71,76, 99,100, 128, 143-146,153-154,160 - 163, 186 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанови державного виконавця - задовольнити.

Скасувати постанову від 10.02.2016 р. головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, про закінчення згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчого провадження ВП № 47125230 з виконання виконавчого листа № 523/22/14-а, виданого 06.03.2015 р. Суворовським районним судом м. Одеси

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення , до Одеського апеляційного адміністративного суду через Суворовський районний суд міста Одеси..

Суддя