Справа № 320/3060/16-а
Суддя: КучеренкоВ В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 18.08.2016
Справа № 320/3060/16-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» серпня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого: судді Кучеренко В.В.

за участю секретаря: Прозоровій Т.О.

представника: відповідача - Міщенка О.А.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про відвід судді по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконними дій Мелітопольського ВДВС

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконними дій Мелітопольського ВДВС.

26 липня 2016 року від позивача надійшла заява про відвід судді Мелітопольського міськрайонного суду Кучеренку В.В., в провадженні якого знаходиться вказана справа, у зв'язку з тим, що 13.06.2016 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд скасував ухвалу судді від 17.05.2016 року, тим самим суд апеляційної інстанції вкотре визнав, що суддя по цій справі прийняв завідомо неправосудне рішення. Водночас данний факт свідчить про заангажованість судді Кучеренко В.В., що унеможливлює подальший об'єктивний і справедливий розгляд справи. Також вважає, що в державній виконавчій службі України процвітає корупція та ДВС заряджає суд грошима. Також у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 постійно оскаржує рішення судді Кучеренко В.В. і заявляє йому відводи, між ними виникли неприязні стосунки а тому ні про яке верховенство права при розгляді цієї справи не може бути і мови. Тому у зв'язку з абсолютною нездатністю судді Кучеренко В.В. об'єктивно керуватись Законом та захищати права позивачів, ОСОБА_2 заявляє йому відвід.

В судовому засіданні позивач заяву підтримав.

Представник відповідача проти задоволення заяви заперечував, вказавши, що обставини викладені в заяві ОСОБА_2 ним не підтверджені.

Розглянувши заяву про відвід, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає, за наступними підставами.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

1) якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 151 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно сучасного тлумачення неупередженності особи - це поведінка особи яка не має обманної, негативної, заздалегідь сформованої думки, упередження проти кого-, чого-небудь.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ), зазначено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом», крім того, це підтверджене відповідним прецедентним правом Європейського суду з прав людини.

Згідно рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки встановлено, що:

Лише самі судді повинні приймати рішення у конкретних справах, спираючись на власну компетенцію, як це визначено законом.

Вищі суди не повинні давати суддям вказівок щодо того, які рішення потрібно приймати в конкретних справах, за винятком попередньої ухвали або при вирішенні питання про обрання засобів правового захисту відповідно до закону.

Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено, забезпечувати сторонам можливість бути об'єктивно вислуханими, пояснювати за потреби процедурні питання. Судді мають діяти без будь-якого неналежного зовнішнього впливу на судовий розгляд і відповідно поводитися.

Тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості.

Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності, крім випадків злочинного наміру.

Судді не повинні нести особисту відповідальність за випадки, коли їхні рішення були скасовані або змінені в процесі апеляційного розгляду.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, шо безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. На основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України суд встановивши, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишає без розгляду, про що постановляє ухвалу.

17 травня 2016 року судом була постановлена ухвала про залишення адміністративного позову ОСОБА_2 без розгляду.

Скасування ухвали апеляційним судом не є підставою для встановлення факту неупередженості судді.

Крім того, викладені обставини позивачем ОСОБА_2 з приводу корупції в органах ДВС України та особисто судді Кучеренка В.В. є лише припушенням позивача на порушення судом справедливого та обєктивного розгляду справи, і не може сприйматися судом відповідно до вимог ч.3 ст. 86 КАС України як належний доказ.

Таким чином належних та допустимих доказів неупередженості та сумнівів в об'єктивності судді Кучеренко В.В., підтверджуючих обставини викладені позивачем ОСОБА_2, у своїй заяві про відвід, до суду він не надав, тому суд вважає ці підстави для відводу надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Керуючись ст. ст. 8, 27, 28, 30, 31, 71, 86, 158-160 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про відвід судді по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання незаконними дій Мелітопольського ВДВС - відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: В.В. Кучеренко