Справа № 2-733/10
Суддя: Тарнавський М. В.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2- а - 79
П О С Т А Н О В А

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

24 лютого 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого Тарнавського М.В.

при секретарі Зоріній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмільнику Вінницької області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення яким визнати дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду України у м. Хмільнику по відмові в здійсненні йому перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 ч.4 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязати відповідача зробити перерахунок виплаченої йому державної пенсії та додаткової пенсії як інваліду ІІІ групи, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому присвоєно статус Чорнобильця, інваліда ІІІ групи. Відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач йому зобовязаний виплачувати пенсію в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Позивач звертався до Пенсійного Фонду із заявою про перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства але йому було відмовлено, тому позивач змушений звернутись до суду з даною заявою.

Представник відповідача надав суду письмове заперечення, в якому він позовні вимоги не визнає повністю, посилаючись на те, що визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і згідно ч.3 цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Виходячи з фінансових можливостей Державного бюджету, розрахунок мінімальної пенсії за віком згідно зі ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", здійснювався, виходячи з розмірів, що передбачені Постановами Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року та №654 від 16 липня 2008 року, згідно яких позивачу і була виплачена пенсія в повному розмірі. Крім того, позивач пропустив річний строк звернення до адміністративного суду передбачений ст. 99 КАС України і тому згідно ч.1 ст.100 КАС України, позивачу необхідно відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши представлені суду докази вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі по наступних підставах:

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи і внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, його визнано інвалідом IIІ групи, що підтверджується посвідченням Серія А №110168, виданим 29 січня 2001 року та Довідкою МСЕК серії МСЕ №054145 виданою безстроково 26 січня 2004 року Вінницькою обласною МСЕК.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12 ) особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами IIІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч.4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (796-12) в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів IІI групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 1. ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст. 50 та ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян», які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Хоча ч.5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, це не означає, що Кабінет Міністрів України, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на положення ч. 4 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Безпідставними є посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначених пенсій у таких розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", щодо визначення розміру та виплати пенсій.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Залежно від зміни розміру прожиткового мінімуму ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», було встановлено мінімальний розмір пенсії за віком з 1 січня 2009 року - 498 гривень., з 01 листопада 573 грн., ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» з 01 січня 2010 року був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність. І в розрахунку на місяць складає 695 грн.

Згідно ч.2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. ОСОБА_1 заявив вимогу в межах загального строку позовної давності (ст.257 ЦК України) і за таких обставин суд не знаходить законних підстав для застосування за вимогою представника відповідача ч.1 ст.100 КАС України.

Таким чином суд вважає, що зі сторони відповідача не надано достатніх доказів щодо доказування правомірності його дій, що являється його процесуальним обовязком.

Оскільки позивач звільнений від судових витрат та не поніс їх при зверненні до суду, тому відповідно до ст.94 КАС України, їх не слід стягувати з відповідного місцевого бюджету.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 71, 158-160, 163, 167 КАС України, ст.ст. 6, 19, 46 Конституції України, ст.ст. 27, 38 Бюджетного Кодексу України, ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України у м. Хмільнику Вінницької області, які полягають у відмові в здійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у м. Хмільнику Вінницької області здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_1, з 01 січня 2009 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та сплатити йому невиплачену суму цих пенсій.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: