Справа № 804/4553/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2016 р.Справа №804/4553/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування державної реєстрації, -
19 липня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 9 лютого 1996 року, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР від 19 квітня 1999 року та записано в реєстрову книгу №26 за реєстровим №116.
В обґрунтування позову зазначено наступне:
- позивачу стало відомо, що 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.1996 року, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР від 19.04.1999 року та записано в реєстрову книгу №26 за реєстровим №116;
- позивач не погоджується із зазначеною реєстрацією, оскільки ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.06.2000 року скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.1996 року та направлено на новий розгляд до Ленінського районного суду, який залишив позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду через неявку позивача в судові засідання;
- 27.12.2002 року від чоловіка позивача ОСОБА_5 було виплачено ОСОБА_4 грошову компенсацію у розмірі 2000 грн. за 1/4 частину недобудованого будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, про що нею написано власноручну розписку;
- позивач зверталась до КП «ДМБТІ» ДОР, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області з заявами про скасування державної реєстрації права власності, де їй пояснювали про відсутність компетенції відповідних органів на надання відповіді на зазначену заяву, в Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради позивачу пояснили, що підставою для прийняття заяви та скасування права власності позивачу необхідне рішення суду, яке набрало чинності.
Від представника Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради надійшло клопотання, у якому відповідач просив змінити статус відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради з відповідача на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, зазначаючи, що позивачем не надано правового та документального обґрунтування, якими саме діями Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради порушує, не визнає чи оспорює права позивача на нерухоме майно, оскільки станом на 15.08.2016 року позивач до Департаменту із відповідною заявою не звертався.
Після оголошеної перерви розгляд справи продовжений за відсутності позивача та представника відповідача.
Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши чинне законодавство, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2015 року, спадкова справа №13/2015, зареєстрована в реєстрі за №2489, спадкоємцями майна гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є його дружина - гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 8/25 часток у спадщині, та його син - гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, на 8/5 часток у спадщині (а.с.15).
Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається із 16/25 часток домоволодіння під АДРЕСА_1.
КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради відповіддю №6191 від 08.06.2015 року на запит приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Двірник І.В. повідомлено, що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_1:
- на 16/25 частин за гр. ОСОБА_5 (ПІБ надано російською мовою згідно правовстановлюючого документу) на підставі договору побудови від 18.12.1981 року, посвідченого 2-ою ДДНК за реєстром №1-6897, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР 30.05.1986 року та записано в реєстрову книгу №26 за реєстровим №116;
- на 9/25 частин за гр. ОСОБА_8 (ПІБ надано російською мовою згідно правовстановлюючого документу) на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду Ленніського району м.Дніпропетроська від 09.02.1996 року, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР 19.04.1999 року та записано в реєстрову книгу №26 за реєстровим №116 (а.с.14).
16.11.2015 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з метою отримання інформації про розгляд справи, якою затверджено мирову угоду про передачу 9/25 частин домоволодіння гр. ОСОБА_9.
19.11.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська повідомлено, що згідно обліково-статистичної картки на цивільну справу №2-53/2001 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_5 про розподіл недобудованого домоволодіння внатурі, справа повернулась 05.07.2000 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська на новий розгляд у зв'язку з скасуванням 09.06.2000 року апеляційним судом Дніпропетровської області ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.1996 року. Одночасно судом повідомлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2001 року позовні вимоги ОСОБА_10 були залишені без розгляду, у зв'язку з неявкою сторін. Видати копію ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.06.2000 року суд не має змоги, тому що цивільна справа №2-53/2001 знищена згідно акту №5 від 20.12.2010 року за минуванням терміну зберігання (а.с.10).
В матеріалах справи міститься копія ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2001 року по справі №5-53 2001 року про залишення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розділ будинку без розгляду (а.с.11).
З пояснень позивача вбачається, що 27.12.2002 року ОСОБА_4 від чоловіка позивача ОСОБА_5 було виплачено грошову компенсацію у розмірі 2000 грн. за 1/4 частину недобудованого будинку в АДРЕСА_1, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки від 27.12.2002 року, складеною при двох свідках ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.12).
У вказаній розписці ОСОБА_4 також зазначено, що вона не має претензій стосовно будинку за адресою АДРЕСА_1 до ОСОБА_5 та в подальшому мати не буде.
10.05.2016 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради надано відповідь №6047, у якій зазначено, що доступ КП «ДМБТІ» ДОР з 01.01.2013 року до Реєстру прав власності на нерухоме майно Міністерством юстиції України припинений, відсутній також доступ і до нового, введеного в дію з 01.01.2013 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності необхідних повноважень для вирішення порушеного питання запропоновано звернутись до належного органу державної реєстрації прав (а.с.18).
07.06.2016 року позивач звернулась до відділу державної реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради зі зверненням, в якому просила скасувати право власності на 9/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_4.
07.07.2016 року позивачем отримано відповідь відділу державної реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради за вх. №405/2.1-07, якою повідомлено, що для проведення державної реєстрації прав позивачу необхідно звернутись з відповідною заявою та переліком документів згідно норм чинного законодавства до суб'єкта державної реєстрації прав чи нотаріуса.
На підставі неможливості скасування права власності на 9/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, яке зареєстроване за ОСОБА_4, через відповідні державні органи, позивач звернулась до суду.
Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, право власності на нерухоме майно.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Згідно частини першої статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Згідно частини першої статті19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.
Отже, з поданих доказів, судом встановлено, що державна реєстрація права власності проведена за ОСОБА_9 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.1996 року, яка була скасована ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.06.2000 року.
Станом на час розгляду судом відсутня підстава, визначена статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для визнання правомірною реєстрації права власності на 9/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.
Крім того, наданою копією розписки ОСОБА_4 від 27.12.2002 року, встановлено відсутність будь-яких вимог ОСОБА_4 на домоволодіння по АДРЕСА_1, з чого вбачається, що між ОСОБА_5 (спадкодавцем) та ОСОБА_4 відсутні правовідносини з приводу зазначеного будинку, зобов'язання ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_4 виконані, з останньою погоджені, що підтверджено відповідною розпискою.
Так, наслідком отримання готівкових коштів за 1/4 частину домоволодіння від ОСОБА_5 та відсутності інших вимог стосовно спірного домоволодіння, є відступлення права власності ОСОБА_4 на вказаний будинок на користь ОСОБА_5.
У зв'язку зі скасуванням ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.1996 року та складанням розписки від 27.12.2002 року про отримання коштів за частку спірного будинку та відмовою від інших вимог на нього, у ОСОБА_4 відсутні підстави набуття права власності на 9/25 частин будинку по АДРЕСА_1, а тому державна реєстрація права власності на 9/25 частин вказаного домоволодіння є такою, що порушує права спадкоємців ОСОБА_5 та обмежує їх право на отримання в повному обсязі належного майна, що є неприпустимим у правовій державі.
Поряд з цим, відсутність судового рішення суду апеляційної інстанції фактично унеможливлює реалізацію вищевказаних прав позивача, позбавляючи його іншого ефективного захисту ніж звернення до суду із цим позовом.
Згідно частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
З вказаної норми вбачається, що вимога позивача про зобов'язання скасувати державну реєстрацію права власності на 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.1996 року, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР від 19.04.1999 року та записано в реєстрову книгу №26 за реєстровим №116, підлягає задоволенню судом.
Додаткового суд зазначає, що рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.04.2016 року №16/6 затверджено положення про Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради.
Згідно пункту 3 зазначеного положення метою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради є забезпечення реалізації державної політики у сферах, зокрема, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Завданням Департаменту є державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та інші згідно положення.
Ті ж самі завдання, зазначені в положенні, покладені на відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, оскільки відділ є структурним підрозділом Департаменту.
Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем є суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Тобто відповідачем є особа, яка не перерішеній час уповноважена виконувати владні управлінські функції у спірних правовідносинах.
Оскільки судом визнано протиправною державну реєстрацію на 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, проведену державним реєстратором, яким на той час був КП «ДПМБТІ» ДОР, та функції з державної реєстрації якого на момент прийняття рішення судом здійснює відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, то суд вважає, що належною особою, на яку покладається обов'язок усунути порушення прав позивача, є відділ реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, а тому процесуальний статус останнього має бути визначений у даній справі як відповідач.
Посилання представника відповідача на те, що позивач не зверталась із заявою про скасування права власності на 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, спростовується наявною в матеріалах справи відповіддю відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, проте у зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів, зазначених відповідачем, позивач звернулась до суду (а.с.19).
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Відділу реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування державної реєстрації - задовольнити повністю.
Скасувати державну реєстрацію права власності на 9/25 частин домоволодіння АДРЕСА_1, зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою суду Ленінського району м. Дніпропетровська від 9 лютого 1996 року, зареєстровану в КП «ДМБТІ» ДОР від 19 квітня 1999 року та записану в реєстрову книгу №26 за реєстровим №116.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 22 серпня 2016 року.

Суддя І.О. Верба