Справа № 803/985/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Справа № 803/985/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В. В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача Рущака В.М.,

представника відповідача Мельника С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (далі - ДП ЕДГ «Еліта») звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.04.2016 року № та № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 22.02.2016 року по 04.03.2016 року проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт від 21.03.2015 року № 972/03-18-13-04.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено підпункти 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 57 499,56 грн. та військовий збір на загальну суму 1 591,58 грн.

На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 04.04.2016 року:

1) № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 151 110,39 грн., з яких: штрафні (фінансові) санкції - 122 237,70 грн.; пеня - 28 872,69 грн.;

2) № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору на суму 9 618,11 грн., з яких: штрафні (фінансові) санкції - 8 009,71 грн., пеня - 1 608,40 грн.

Позивач з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується, оскільки вважає, що вони не відповідають вимогам чинного законодавства та складені з грубим порушенням. Так, відповідно до розрахунку фінансових та штрафних санкцій донарахування податку на доходи фізичних осіб зроблено за період з березня 2013 року по серпень 2015 року, по військовому збору з серпня 2014 року по серпень 2015 року, що не збігається із датою проведення самої перевірки, яка закінчена 21.03.2015 року. З оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вбачається, що вони прийняті на підставі акта перевірки від 21.03.2016 року № 972/03-18-13-04, що не відповідає даті на титульному аркуші самого акта, де вказано 21.03.2015 року. В описовій частині акту відсутня чіткість опису виявлених порушень і посилання на первинні документи і докази порушень. Крім того, у донарахованому розрахунку фінансових та штрафних санкцій загальні суми ніби несвоєчасно перерахованого податку на доходи фізичних осіб збільшились із 57 499,56 грн. до 166 904,05 грн., військового збору - з 1 591,58 грн. до 11 870,71 грн. У зв'язку з цим позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.04.2016 року № та № .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та в поданих письмових запереченнях позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні мотивуючи тим, що перевіркою встановлено, що позивачем в порушення вимог підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 ПК України несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 166 904,05 грн. та військовий збір на загальну суму 11 870,71 грн., у зв'язку з чим до ДП ЕДГ «Еліта» застосовано штрафні (фінансові) санкції. Твердження позивача про порушення Луцькою ОДПІ порядку проведення перевірки є безпідставним, оскільки на титульній сторінці акта вказана дата 21.03.2015 року у зв'язку з опискою, вірною датою має бути 21.03.2016 року, про що було повідомлено відповідача листом від 18.04.2016 року № 5189/10/03-18-13-04 «Про усунення механічної помилки». Акт перевірки № 972/03-18-13-04 складений в повному обсязі саме 21.03.2016 року та в цей же день отриманий нарочно головним бухгалтером підприємства, що підтверджується підписом останньої на 14 сторінці акту. Крім того, процедурні порушення, допущені контролюючим органом при проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його посадового обов'язку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 22.02.2016 року по 04.03.2016 року працівниками Луцької ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 30.09.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.11.2012 року по 30.09.2015 року, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за період з 03.08.2014 року по 30.09.2015 року, за результатами якої складено акт від 21.03.2015 року № 972/03-18-13-04.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 ПК України, в результаті чого несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 57 499,56 грн., в тому числі: за 2013 рік - 16 657,00 грн., за 2014 рік - 31 398,15 грн., за 2015 рік - 9 444,12 грн., та військовий збір на загальну суму 1 591,58 грн., в тому числі за 2014 рік - 583,75 грн., за 2015 рік - 1 007,83 грн.

На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 04.04.2016 року:

1) № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на суму 151 110,39 грн., з яких: штрафні (фінансові) санкції - 122 237,70 грн.; пеня - 28 872,69 грн.;

2) № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору на суму 9 618,11 грн., з яких: штрафні (фінансові) санкції - 8 009,71 грн., пеня - 1 608,40 грн.

Луцька ОДПІ листом від 18.04.2016 року № 5189/10/03-18-13-04 повідомила позивача про те, що в акті перевірки помилково вказано суму перерахованого, а не нарахованого перевіркою податку на доходи фізичних осіб та військового збору. З метою усунення механічної помилки абзац перший розділу 4 акту перевірки було викладено в іншій редакції, відповідно до якої перевіркою встановлено порушення позивачем підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5, 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 ПК України, в результаті чого несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 166 904,05 грн., в тому числі: за 2013 рік - 49 607,58 грн., за 2014 рік - 65 511,17 грн., за 2015 рік - 51 785,30 грн., та військовий збір на загальну суму 11 870,71 грн., в тому числі за 2014 рік - 4 643,84 грн., за 2015 рік - 7 226,87 грн.

Позивач оскаржував податкові повідомлення-рішення від 04.04.2016 року № та № в адміністративному порядку, однак рішеннями Головного управління ДФС у Волинській області від 27.04.2016 року № 2074/10/03-20-10-03-06 та Державної фіскальної служби України від 27.05.2016 року № 11578/6/99-99-11-02-01-15 скарги позивача були залишені без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 171.1, 171.2 статті 171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку; з інших доходів є податковий агент - для оподатковуваних доходів з джерела їх походження в Україні.

Згідно із статтею 18 ПК України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Пунктом 176.2 статті 176 ПК України встановлено, що особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України).

Відповідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами факт несвоєчасного перерахування позивачем до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 166 904,05 грн., в тому числі за 2013 рік - 49 607,58 грн., за 2014 рік - 65 511,17 грн., за 2015 рік - 51 785,30 грн., військового збору на загальну сум 11 870,71 грн., в тому числі за 2014 рік - 4 643,84, за 2015 рік - 7 226,87 грн.

Відповідальність за вчинення вказаного правопорушення передбачена пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, відповідно до якого ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету; дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Як вбачається із розрахунку фінансових та штрафних санкцій, до позивача застосовані штрафні санкції за несвоєчасне перерахування позивачем до бюджету податку на доходи фізичних осіб за березень 2013 року в розмірі 25%, за квітень 2013 року - 50%, за травень 2013 року та за наступні періоди - 75%; військового збору за серпень 2014 року в розмірі 25%, за вересень 2014 року - 50%, за жовтень 2014 року та за наступні періоди - 75%.

Відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із пунктом 115.1 статті 115 ПК України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

За одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України (пункт 116.2 статті 116 ПК України).

Положення пункту 127.1 статті 127 ПК України застосовуються до платників податків, які не здійснили нарахування, утримання та/або сплату податку та до податкових агентів, які не здійснили нарахування, утримання та/або сплату (перерахування) до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків.

При цьому, згідно із пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт (пункт 86.1 статті 86 ПК України).

З врахуванням вище зазначеного, факт порушення податкового законодавства може бути встановлений не інакше як за результатами перевірки платника податків, за результатами якої складається акт.

Підвищені розміри штрафів у разі повторного виявлення податкових порушень (50%, 75%) застосовуються не за сам факт виявлення будь-яких порушень, а за повторне вчинення діянь за обставин, передбачених, зокрема, підпунктом 54.3.5 пункту 54.4 статті 54 ПК України.

Таким чином, з наведених норм слідує, що застосування штрафу більшого розміру можливе у разі встановлення контролюючим органом повторності порушення протягом 1095 днів, яке зафіксовано в акті перевірки та, відповідно, в податковому повідомленні-рішенні.

З наявного в матеріалах справи розрахунку фінансових та штрафних санкцій до довідки про результати документальної перевірки ДП ЕДГ «Еліта» вбачається, що контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції вперше у розмірі 25% та в подальшому у розмірі 50% та 75% сум податку, що були несвоєчасно перераховані до бюджету.

Однак, в даному випадку факт повторного протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідачем жодним актом встановлено та зафіксовано не було, не надано доказів винесення податкових повідомлень-рішень, якими позивачу були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі тричі протягом року, що передували прийняттю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом безпідставно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірах 50% та 75% по несвоєчасно перерахованих до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військовому збору.

Посилання позивача як на підставу протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень на той факт, що в акті перевірки № 972/03-18-13-04 вказана інша дата, ніж в податкових повідомленнях-рішеннях, а також інші суми несвоєчасно перерахованих податків до бюджету, судом до уваги не беруться, оскільки Луцькою ОДПІ листом від 18.04.2016 року № 5189/10/03-18-13-04 було повідомлено позивача про здійснені в даному акті перевірки механічні помилки.

Крім того, суд звертає увагу, допущені в акті перевірки механічні помилки носять формальний характер і не можуть бути обставинами, які звільняють платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов'язку.

Таким чином, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 04.04.2016 року № - в частині збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 80 511,69 грн., оскільки сума штрафних санкцій повинна складати 41 726грн.02коп. (166 904грн.05коп. Х 25%), № - в частині збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5 042,03 грн., оскільки сума штрафних санкцій повинна складати 2 967грн.68коп. (11 870грн.71коп. Х 25%).

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення судом адміністративного позову, до стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Луцької ОДПІ підлягає судовий збір в розмірі пропорційному задоволеним позовним вимогам, що становить 1 283,38 грн.

Керуючись статтями 2, 68-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 04 квітня 2016 року № - в частині збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями на 80 511 грн. 69 коп., № - в частині збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями на 5 042 грн. 03 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на користь державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України 1 283 (одну тисячу двісті вісімдесят три) гривні 38 копійок витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 19 серпня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Дмитрук