Справа № 817/276/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2016 р.Р і в н е 817/276/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача 1: представник ОСОБА_2

відповідача 2: представник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємець ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та рішення , -
В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_3, звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів - Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області, Головного управління ДФС у Рівненській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 2015 році Державною податковою інспекцією у м.Рівному була проведена фактична перевірка з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, за наслідками якої був складений акт від 08.10.2015 №163/21/НОМЕР_1. На підставі висновку даного акту перевірки, Державна податкова інспекція у місті Рівному Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області ( далі по тексту відповідач 1) було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 27.10.2015;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 22.10.2015;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 12.02.2016.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся із скаргою від 20.11.2015 до ГУ ДФС у Рівненській області (відповідач 2), результатом розгляду якої було залишено без змін податкове повідомлення-рішення форми «С» від 27.10.2015 року № НОМЕР_3 та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «С» від 22.10.2015 року № НОМЕР_4 і прийнято нове рішення про застосування фінансових санкцій № від 21.01.2016 року.

21.03.2016 позивач подав заяву про зміну предмету позову та просив визнати протиправними та скасувати :

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 27.10.2015 року;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 12.02.2016 року;

- рішення про застосування фінансових санкцій № від 21.01.2016 року.

Також позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області про результати розгляду скарги №77/14/17-00-10-04-04/259 від 16.01.2016 року в частині зобов`язання ДПІ у м. Рівному прийняти нове рішення.

Позивач звертає увагу суду на те, що податковим органом не було враховано той факт, що згідно повідомлення від 21.09.2016 року ТОВ фірми «Полісянка-92», 30.09.2015 року було припинено укладений 01.12.2014 року між ТОВ фірмою «Полісянка-92» (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_3 (Орендар) договір оренди нежитлового приміщення №1 від 01.12.2014 року, кафе «PANAMERA» було повернуто згідно акту-прийому-передачі від 30.09.2015 року., а відтак ФОП ОСОБА_3 не міг здійснювати 08.10.2015 року будь-яку діяльність, яка не відповідає вимогам закону.

Більш того, позивач вказує, що відповідно до вищезгаданого договору, він здійснював діяльність в орендованому приміщенні, так як починаючи з 01.10.2015 року підприємницьку діяльність в приміщенні кафе «PANAMERA», що розташоване за адресою: м. Рівне, вул.. Відінська, 14, здійснює інший підприємець ОСОБА_4.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На обґрунтування позовних вимог навів обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідачів 1, 2 в судовому засіданні проти позову заперечила. На обґрунтування своєї позиції подала відповідні письмові заперечення проти позову в яких зазначила, що перевірка була проведена за місцем здійснення підприємницької діяльності позивачем. За результатами перевірки встановлено, що позивач реалізовував алкогольні напої та тютюнові вироби без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, ведення з порушенням порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації; не проведення розрахункових операцій через реєстратора розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи. Про відсутність супровідних облікових документів на алкогольні напої та тютюнові вироби, а також порушення ст.ст. 213 та 214 Податкового кодексу України, вказано в акті перевірки, який підписано позивачем та барменом.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд вважає, що позов не належить до задоволення з огляду на наступне:

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області (далі по тексту ГУ ДФС у Рівненській області), відповідно до наказу від 06.10.2015 №669 проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами у господарській одиниці, за наслідками перевірки складено акт за реєстраційним №163/21/НОМЕР_1 від 08.10.2015.

З акту перевірки вбачається, що в ході проведення перевірки кафе «PANAMERA», що розташоване за адресою: вул. Відінська, 14, м. Рівне встановлено порушення пунктів 1, 2, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 із змінами та доповненнями ( далі Закон України №265/95-ВР) та порушення ч.12 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 із змінами та доповненнями ( далі Закон України №481/95-ВР).

В акті від 08.10.2015 №163/21/НОМЕР_1 зазначено, що 08.10.2015 при проведенні перевірки в кафе «PANAMERA» встановлено факт реалізації 0,1л грузинського коньяку «Старий Кахеті» з пляшки 0,5л по ціні 70,00 грн. та коньяку на воді по ціні 90,00 гривень. При цьому, розрахункова операція була проведена на повну суму з видачею клієнтських рахунків без видачі розрахункового документа ( фіскального чека). В матеріалах перевірки також вказано, що всього в реалізації знаходиться алкогольних напоїв в кількості 46 пляшок на суму 17280,00 грн. та 7 пачок тютюнових виробів на суму 795,00 гривень.

Жодних супровідних облікових документів на алкогольні напої та тютюнові вироби в позивача не було.

На підставі вказаних висновків податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення :

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 27.10.2015, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 36 151 грн. 00 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 22.10.2015, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 51 560 грн. 00 коп.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 12.02.2016, яким збільшено суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1,91 грн.

Позивачем була подана відповідна скарга, за наслідками розгляду якої ГУ ДФС у Рівненській області залишило без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному форми «С» № від 27.10.2015 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 36 151 грн. 00 коп. та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 22.10.2015 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 51 560 грн. 00 коп. та зобов`язано ДПІ у м. Рівному прийняти нове рішення, яке має відповідати встановленій законом формі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (по тексту постанови - Законом №481/95-ВР).

Відповідно до ст. 16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 року № 609 "Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" визначено, що органом, який здійснює ліцензування виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами є Державна фіскальна служба.

Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, передбачено, що Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (по тексту постанови - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, та здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції контролюючих органів, до яких, зокрема, відноситься: ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов'язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до положень ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки, яким вважаються перевірки, що здійснюються за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75).

Згідно з положеннями ст.80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи), та може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пп.80.2.5 п.80.2 ст.80).

Відповідно до п.86.5 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Як вбачається з матеріалів справи, наказ від 06.10.2015 № 668 про проведення фактичної перевірки Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України та ст.16 Закону №481/95-ВР, перевірка проведена посадовими особами Головного управління ДФС України у Рівненській області на підставі направлень від 06.10.2015 року № 347 та № 348, які пред`явлені позивачу фізичній особі підприємцю ОСОБА_3, з якими дана особа ознайомлена особисто, про що свідчить підпис.

Акт (довідка) перевірки за реєстраційним № 163/21/НОМЕР_1 від 08.10.2015 підписано фізичною особою підприємцем ОСОБА_3Ю та барменом кафе «PANAMERA» ОСОБА_5, додаток до акту перевірки об`єкта торгівлі та громадського харчування підписано фізичною особою підприємцем ОСОБА_3

Відповідно до ст.3 Закону України 265/95-ВР визначено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обовязковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції; застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування; у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу Держаним казначейством України забезпечувати зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення; вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (надання послуг).

Статтею 20 Закону України 265/95-ВР визначено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку,

застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 17 Закону України 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

Невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; не роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Як встановлено зафіксованим актом перевірки та встановлено в ході судового розгляду позивачем проведено розрахункові операції на повну суму покупки без застосування реєстраторів розрахункових операцій та не видано фіскальний чек.

Отже, суд прийшов до висновку, що штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 36151,00 грн. податкове повідомлення-рішення від 27.10.2015 № про визначення штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг застосовано правомірно.

Відповідно до ст.15 Закону України №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Статтею 17 Закону України №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим , спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

На підставі ст. 17 Закону України №481/95-ВР до фізичної особи-підприємця застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 34560,00 грн. роздрібна торгівля алкогольними напоями та 17000,00 грн. роздрібна торгівля тютюновими виробами.

За результатами проведення перевірки було встановлено факт роздрібної торгівлі, а саме:

- роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності у суб`єкта господарювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення про застосування фінансових санкцій від 21.01.2016 р. № про визначення штрафних санкцій за порушення законодавства про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів податковим органом застосовано правомірно.

ДПІ у м. Рівне прийняло нове рішення від 21.01.2016 № про застосування фінансових санкцій за встановлено формою, однак факт вчинення порушення дане рішення не спростовує.

Відповідно до п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 Податкового кодексу України №2755- VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, платниками податку є особа суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Підпунктом 212.3.1-1 п.212.3 ст. 212 Податкового кодексу України визначено, що особи суб`єкти господарювання роздрібної торгівлі, які здійснюють реалізацію підакцизних товарів, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням пункту продажу не пізніше граничного терміну подання декларації акцизного податку за місяць, в якому здійснюється господарська діяльність.

Відповідно до п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань щодо реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Оскільки, в ході судового розгляду доведено факт реалізації позивачем підакцизних товарів без застосування реєстраторів розрахункових операцій та було не сплачено акцизний податок з реалізації цих товарів, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному від 12.02.2016 №, яким ОСОБА_6 збільшено грошове зобов`язання в розмірі 9 грн. 53 коп. є правомірним, а відтак скасуванню не належить.

Посилання позивача на те, що станом на час проведення перевірки в орендованому приміщенні підприємницьку діяльність здійснював інший підприємець, судом до уваги не беруться з огляду на те, що перевірка з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів здійснювалась безпосередньо за місцем реєстрації розрахункового апарату зареєстрованого за позивачем. Саме позивачу вручались та ним були підписані всі процесуальні документи винесені за результатом проведеної перевірки.

Про належність вилучених підакцизних товарів ОСОБА_3 свідчить і пояснення надані барменом під час проведення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні встановлений факт, який підтверджений належними доказами, наявними в матеріалах справи, що саме позивач реалізовував алкогольні напої та тютюнові вироби без наявності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлені виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на алкогольні напої, ведення з порушенням порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації; не проведення розрахункових операцій через реєстратора розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи.

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача не спростовують правомірності спірних рішень та не дають суду підстав для їх скасування, у зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.