Справа № 808/2368/16
Суддя: Дуляницька Світлана Мефодіївна
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року 12год.20хв.Справа № 808/2368/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Дуляницької С.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1366-17/1 від 10.09.2015р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач) - звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1366-17/1 від 10.09.2015р.

Адміністративний позов обґрунтований на підставі норм Податкового кодексу України (далі ПК України), відповідно до яких зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Враховуючи те, що зміни до податкового законодавства щодо встановлення транспортного податку були внесені наприкінці 2014 року, позивач вважає, що контролюючий орган може застосовувати їх та здійснювати відповідні нарахування виключно починаючи з січня 2016 року.

Податкові зобовязання по місцевому податку можуть визначатися контролюючим органом лише у разі, якщо орган місцевого самоврядування своїм рішенням встановив цей податок. Звертає увагу, що орган місцевого самоврядування своїм рішенням визначив розмір транспортного податку у січні 2015 року, у звязку з чим згідно приписів пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України норми такого рішення можуть застосовуватись не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим. Позивач просить розглянути адміністративний позов без його участі та на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача подав до суду заперечення, в обґрунтування яких зазначає, що контролюючим органом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу, який є обєктом оподаткування транспортним податком, у звязку з чим відповідачем відповідно до приписів статті 267 ПК України визначено податкові зобовязання з транспортного податку та направлено на адресу позивача відповідне податкове повідомлення-рішення. З покликанням на норми законодавства зазначає, що відповідачем правомірно та своєчасно прийнято та направлено позивачу оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а тому відсутні підстави для його скасування. Просить справу розглянути без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.4. ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю. При цьому суд враховує таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля AUDI A8, державний номер AP1111BE, 2012 року випуску, обєм двигуна 2995 куб.см., первинно зареєстрований 21.05.2013. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 370960 (а.с.10).

10.09.2015 відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення №1366-17/1, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 16666,64 (а.с.11).

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи правомірність нарахування відповідачем позивачу у 2015 році транспортного податку, суд виходить із такого.

Згідно з п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України податок на майно належить до місцевих податків. Відповідно до п. 265.1 ст. 265 ПК України транспортний податок є складовою податку на майно.

Пунктом 8.3 ст. 8 ПК України визначено, що до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обовязковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

За приписами п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Отже, податкові зобовязання по місцевому податку можуть визначатися податковим органом лише в разі, якщо міська рада своїм рішенням встановила цей місцевий податок. При цьому, визначення податкових зобовязань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте відповідне рішення міської ради.

Відповідно до п.п. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування. Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Згідно з п. 267 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 грн. за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період у відповідності до п.п. 267.5.1 п. 267.5 ст. 267 ПК України дорівнює календарному року.

15.01.2015 Запорізькою міською радою, керуючись ст. 265, 267 ПК України та на підставі Закону України від 28.12.2014 №71-VIIІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" було прийнято рішення "Про встановлення податку на майно (в частині транспортного податку)", яким затверджено Положення про податок на майно (в частині транспортного податку) у м. Запоріжжі (рішення Запорізької міської ради від 15.01.2015 № 8) (оприлюднене на офіційному сайті Запорізької міської ради http://meriazp.gov.ua/test/?id=42&pid=14689).

Відтак, враховуючи, що бюджетний період для всіх бюджетів становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, бюджетним періодом, в якому починає застосовуватися транспортний податок у м. Запоріжжі, є саме 2016 рік.

Таким чином, оскільки Положення про податок на майно (в частині транспортного податку) у м.Запоріжжі було затверджено Запорізькою міською радою 15.01.2015, відтак, періодом, в якому починає застосовуватись транспортний податок у м. Запоріжжі, є 2016 рік. Отже, нарахування позивачу у 2015 році суми податкового зобовязання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" є передчасним.

Також суд зазначає, що нормами п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Однак, як видно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХТ 370960, об'єм двигуна автомобіля позивача складає 2995 куб.см., що є меншою ніж встановлено в п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні законні підстави для визначення позивачу суми податкового зобовязання за платежем "транспортний податок з фізичних осіб".

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду достатніх та переконливих доказів на обґрунтування наявності підстав для нарахування позивачу у 2015 році транспортного податку та, відповідно прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу, позивач, на переконання суду, обґрунтував та довів протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на відсутність у відповідача підстав для нарахування позивачу транспортного податку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно із ч.3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.09.2015 №1366-17/1.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551,2 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.). за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Ленінському районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М.Дуляницька