Справа № 820/1445/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 липня 2016 р. № 820/1445/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В. ,

суддів - Зінченка А.В., Тітова О.М.

при секретарі судового засідання Самігулліній К.В.

за участі:

представника позивача та третьої особи Целсперія Інвестмент ЛТД - Мороз Н.В.,

представників відповідача - Левченко В.А., Сухенка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
до Державної фіскальної служби України, треті особи: Целсперія Інвестмент ЛТД, Державна служба інтелектуальної власності України, Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Омега-Автопоставка"
провизнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_4, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати відмову Державної фіскальної служби України у включенні промислових зразків за патентами України НОМЕР_1 до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності незаконною;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України включити промислові зразки за патентами України НОМЕР_1 до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності;

- судові витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що звернувся із заявами про сприяння захисту майнових прав на об'єкти права інтелектуальної власності щодо промислових зразків "ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентами України НОМЕР_1. Листом від 11.01.2016 року вих. №114/4/99-99-24-03-02-14, відповідач відмовив позивачу у включенні вказаних об'єктів до митного реєстру, з огляду на те, що в описах, доданих до заяв відсутні характерні ознаки, які можуть бути проконтрольовані митницями під час ідентифікації товарів, що містять такі об'єкти; у п.5.1, 5.2 заяв відсутня інформація про виробників, експортерів, імпортерів товарів, що містять зазначені промислові зразки; відсутні описи товарів, що містять такі промислові зразки та не додано зразки товарів (їх фотографічне зображення); заяв та матеріали не надані на електронних носіях.

На думку позивача, дії відповідача по відмові у включені об'єктів права інтелектуальної власності щодо промислових зразків "ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентами України є протиправними, а висновки відмови безпідставними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України та фактичним обставинам справи.

Представник позивача та третьої особи - Целсперія Інвестмент ЛТД, у судовому засіданні вимоги та доводи адміністративного позову підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав та мотивів, зазначених у позовній заяві.

Окрім того, представник позивача та третьої особи вказав, що 07.01.2016р. між позивачем - ОСОБА_4 та Целсперія Інвестмент ЛТД був укладений Договір про передачу права власності на промислові зразки за патентами України НОМЕР_1 та до Державної служби інтелектуальної власності направлено заяву про передачу права власності. Наразі, Целсперія Інвестмент ЛТД є правонаступником та власником спірних патентів.

Представники відповідача - Державної фіскальної служби України, у судовому засіданні позов не визнали.

У письмових запереченнях на позов (т.1 а.с. 171-176) вказали, що позивачем у листопаді-грудні 2015 року було подано до ДФС 30 заяв з сприяння захисту майнових прав на об'єкт права інтелектуальної власності та включення до митного реєстру промислових зразків "ІНФОРМАЦІЯ_1", які охороняються за патентами України на промислові зразки №№30673-30701. Листом ДФС від 11.01.2016 року №114/Ч/9-99-24-03-02-14 позивача проінформовано про відмову у включенні промислових зразків до митного реєстру на підставі частин 2 та 3 пункту 2.6 Порядку №648, у зв'язку з відсутністю описів товарів, що містять об'єкти прав інтелектуальної власності, а також характерних ознак, які можуть бути проконтрольованими митницями під час ідентифікації товарів, які містять такі об'єкти. Так, згідно з наданими позивачем описами, підшипника, однозначно ідентифікувати його композиційні елементи, керуючись тільки зображенням, наведеним у патентах, неможливо. Решта інформації, наданих позивачем описів, містить характеристики композиційних елементів підшипника, які також неможливо ідентифікувати, та які виходять за межі обсягу правової охорони за патентами на промислові зразки. У зв'язку із цим, представники відповідача просили відмовити суд у задоволенні позовних вимог.

Також, представники відповідача під час розгляду справи вказали, що розглядали заяви ОСОБА_4 та відмовляли саме йому. Целсперія Інвестмент ЛТД до ДФС з будь якими заявами не зверталась та підприємству ДФС не відмовляло у задоволені заяв.

Третя особа - Державна служба інтелектуальної власності України, у судове засідання повноважного представника не направила, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавала.

У своїх письмових поясненнях (т.2 а.с.4-6) Державна служба інтелектуальної власності України вказала, що патенти України НОМЕР_1 на промислові зразки "ІНФОРМАЦІЯ_1" дійсно видані нею на ім'я ОСОБА_4 за його заявками, які відповідали вимогам ст. 11 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки". Таким чином, усі дії Державної служби інтелектуальної власності України щодо видачі патентів України №№30673-30701 на промислові зразки "ІНФОРМАЦІЯ_1" є такими, що повністю відповідають чинному законодавству України.

Третя особа - Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", у судове засідання повноважного представника не направила, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. У письмових поясненнях (т.2 а.с.10-11) зазначила, що внесення до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності зазначених патентів унеможливить господарську діяльність акціонерного товариства "Харківський підшипниковий завод", який є відомим виробником та експортером підшипників, а тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Омега-Автопоставка", у судове засідання повноважного представника не направила, про дату, час і місце судового засідання, повідомлена судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.33-35 КАС України, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. У клопотанні про залучення до участі у розглядісправи ТОВ "ТПК "Омега-Поставка" (т.2 а.с.235) представник підприємства вказав, що ТОВ "ТПК "Омега-Поставка" є відомим в Україні дистриб'ютором автомобільних запчастин, в тому числі імпортером підшипників із таких країн, як Російська Федерація, Китай та ОАЕ. Вказані підшипники схожі за своїм зовнішнім виглядом до підшипників, зокрема, за патентами НОМЕР_1, яким надана правова охорона за патентами України на промислові зразки НОМЕР_1. Внесення вказаних патентів на промислові зразки до митного реєстру потягне за собою призупинення митного оформлення підшипників, отримувачем яких є ТОВ "ТПК "Омега-Поставка" та нанесенні останньому збитків.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні відносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що в період листопад-грудень 2015 року позивачем подано до Державної фіскальної служби України заяви про сприяння захисту майнових прав на об'єкт права інтелектуальної власності щодо промислових зразків "ІНФОРМАЦІЯ_1" за патентами України НОМЕР_1 з відповідним пакетом документів (т.1 а.с. 11-147).

Листом від 11.01.2016 року вих. №114/Ч/99-99-24-03-02-14, відповідач відмовив позивачу у включенні вказаних об'єктів до митного реєстру, та зазначив, що у п.5.1, 5.2 заяв відсутня інформація про виробників, експортерів, імпортерів товарів, що містять зазначені промислові зразки; в описах, що додані до заяв, відсутні характерні ознаки, які можуть бути проконтрольовані митницями під час ідентифікації товарів, що містять такі об'єкти. (т.1 а.с.148).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, колегія суду зазначає, що відповідно до частини 1 статті 397 Митного кодексу України (далі - МКУ), органи доходів і зборів сприяють захисту прав інтелектуальної власності під час переміщення товарів через митний кордон України відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ДФС) згідно з частиною 1 статті 398 МКУ веде митний реєстр об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону на підставі заяв правовласників.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті, правовласник, який має підстави вважати, що під час переміщення товарів через митний кордон України порушуються чи можуть бути порушені його права на об'єкт права інтелектуальної власності, має право подати до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, заяву про сприяння захисту належних йому майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності шляхом внесення відповідних відомостей до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Порядок реєстрації у митному реєстрі об'єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, включаючи форму заяви, перелік інформації та документів, які додаються до заяви, порядок подання і розгляду заяви та ведення реєстру затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 648, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2012 за № 1034/21346 (далі - Порядок № 648).

Згідно з пунктом 2.3 Порядку № 648, для включення об'єкта права інтелектуальної власності (далі - ПІВ) до митного реєстру, правовласник подає до Держмитслужби України Заяву за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, до якої додаються:

- виписка з відповідного реєстру ДСІВ про реєстрацію в Україні ПІВ, яка засвідчує дійсність акта про таку реєстрацію на дату подання заяви із зазначенням терміну дії правової охорони або повідомлення ДСІВ про дію в Україні правової охорони прав інтелектуальної власності на об'єкти, які мають міжнародну реєстрацію, або копія документа, що засвідчує майнові права інтелектуальної власності на сорти рослин у Державному реєстрі прав інтелектуальної власності на сорти рослин;

- для об'єктів авторського права і суміжних прав - документи та відомості, що засвідчують наявність зазначених прав;

- докладний опис об'єкта ПІВ і товарів, що його містять, який дає змогу митному органу ідентифікувати такий об'єкт ПІВ і товари та визначити код товарів згідно з УКТ ЗЕД. При реєстрації запатентованих винаходів (корисних моделей) - опис способів та методів їх ідентифікації у конкретних товарах;

- у разі подання Заяви особою, яка діє від імені власника майнових прав на об'єкт ПІВ в межах наданих повноважень, - належним чином оформлена довіреність або її завірена копія;

- зразки товарів, що містять об'єкт ПІВ. або їх фотографічне зображення.

Пунктом 2.6. Порядку № 648 визначено підстави, за яких у включенні об'єкта ПІВ до митного реєстру може бути відмовлено, а саме:

- неподання документів (матеріалів), передбачених пунктом 2.3 цього розділу;

- відсутності характерних ознак, які можуть бути проконтрольовані митними органами під час ідентифікації товарів, що містять об'єкти ПІВ, при їх переміщенні через митний кордон України або неможливості їх ідентифікації методами, запропонованими правовласником (неможливості ідентифікації об'єкта у конкретному товарі);

- невідповідності даних, наведених у поданих Заяві й матеріалах, що до неї додаються;

- відсутності у заявника правових підстав для звернення із Заявою до Держмитслужби України та необхідного обсягу прав для здійснення дій, пов'язаних із захистом ПІВ.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інформація, наведена позивачем в доданих до заяв описах промислових зразків та товарів, що їх містять, містить надані заявником характеристики промислових зразків, які однозначно не ідентифікуються із зображеннями в патентах і не можуть бути ідентифікованими та проконтрольованими митницями під час митного контролю та оформлення.

Колегія суддів зазначає, що інформація, надана позивачем описів містить характеристики загального вигляду підшипників, які неможливо ідентифікувати та які виходять за межі обсягу правової охорони за патентами на промислові зразки.

Стосовно інформації про виробників, експортерів та імпортерів товарів, що містять вищезазначені промислові зразки, колегія суддів зазначає таке.

Дана інформація має бути зазначена в пунктах 5.1 - 5.7 заяви, форма якої визначена у додатку до Порядку № 648.

Заповнення даних пунктів є обов'язковим, оскільки зазначена в них інформація є визначальною для цілей митного контролю в частині виявлення ознак порушення прав інтелектуальної власності при переміщенні товарів через митний кордон України.

За бажанням заявника можуть бути заповнені тільки пункти заяви із позначкою «*», а саме: 5.8, 5.9, 7.1 -7.8.

Згідно з пунктом 2.7. Порядку № 648, заявник може повторно подати заяву та матеріали, що додаються до неї, за умови повного усунення причин, які були підставами для відмови у включенні об'єкта права інтелектуальної власності до митного реєстру.

Колегія суддів зазначає, що натомість позивач не бажає зазначати необхідну інформацію, а отже не заповнення позивачем пунктів заяви, які є обов'язковими свідчить про те, що подані позивачем Заяви й додаткові матеріали не відповідають вимогам Порядку (відсутність у Заявах необхідної для цілей митного контролю інформації про оригінальний товар, його виробників, офіційних експортерів та імпортерів тощо).

Відмова у включенні до митного реєстру об'єктів ПІВ позивача зумовлена невиконанням ним умов Порядку № 648.

Також колегія суддів зазначає, що результатом внесення об'єктів ПІВ до митного реєстру є призупинення митного оформлення товарів, при переміщенні яких через митний кордон України митницею будуть виявлені ознаки порушення прав інтелектуальної власності.

Відсутність інформації, що передбачена Порядком № 648 унеможливлює однозначну ідентифікацію об'єкта ПІВ у конкретному товарі, чим, у разі внесення до митного реєстру:

- створює передумови для зловживань під час провадження ЗЕД;

- може сприяти здійсненню незаконного впливу на діяльність державних органів;

- спонукає працівників митниць чинити адміністративний тиск на суб'єктів ЗЕД при поставках загальновідомих у світі товарів (таких як електродвигуни);

- викликає скарги на діяльність окремих митниць та їх посадових осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами, викладеними в запереченнях відповідача, та зазначає, що відмовляючи у включенні до митного реєстру об'єктів ПІВ позивача ДФС діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що суб'єктом владних повноважень, який є відповідачем в даній адміністративній справі, доведено у судовому засіданні підстави правомірності відмови позивачу у включенні промислових зразків за патентами України НОМЕР_1 до митного реєстру об'єктів права інтелектуальної власності, колегія суддів доходить висновку, про необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що на час розгляду справи позивачем - ОСОБА_4, згідно договору від 07.01.2016р. передано право власності на промислові зразки за патентами України НОМЕР_1 Целсперія Інвестмент ЛТД, котра до Державної служби інтелектуальної власності у встановленому законом порядку із заявами встановленого зразку не зверталась. Вказане свідчить про те, що на час розгляду справи між позивачем - ОСОБА_4 та відповідачем - Державною фіскальною службою України, відсутній спір.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 до Державної фіскальної служби України, треті особи: Целсперія Інвестмент ЛТД, Державна служба інтелектуальної власності України, Публічне акціонерне товариство "Харківський підшипниковий завод", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-промислова компанія "Омега-Автопоставка" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 03 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Панченко О.В.

Судді Зінченко А.В.

Тітов О.М.