Справа № 214/2367/12
Суддя: Сільченко О. В.
Дата ухвалення: 2012-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2367/12
ПОСТАНОВА іменем України

20.11.2012

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Сільченко О.В.

при секретарі: Плахотнюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області про скасування рішення сільської ради;

В С Т А Н О В И В;

02.08.12 р. цей позов заявлено до суду.

Під час розгляду справи позивач заявлені вимоги підтримав та пояснив, що рішенням виконкому Громадської сільської ради 17.10.1991 р. йому надано дозвіл на будівництво будинку на земельній ділянці по вул. Кармелюка, 30 в с. Кусиківцях Літинського району Вінницької області. Вказана земельна ділянка межувала із земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_2, який помер 03.06.10 р. та після цього її успадкував його син ОСОБА_3, з яким він помінявся земельними ділянками, в результаті чого його земельна ділянка злилася із земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_3 та стала більшою. Однак, рішенням Громадської сільської ради від 16.04.1992 р. з його земельної ділянки та земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 виділено 0,03 га. Для утворення дороги для проїзду до земельної ділянки ОСОБА_4 За вказаною адресою він постійно не проживав та не звернув увагу на ці обставини, а коли став будувати будинок та господарські споруди на виділеній йому земельній ділянці, то виявив, що утворена дорога не дозволяє йому будуватися згідно плану. Позивач пояснив, що проїзд до земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 може здійснюватися з іншої сторони та такий проїзд не буде заважати через відсутність будівель.

Позивач надав письмову заяву про поновлення строку на оскарження з огляду на те, що про наявність проїзду він знав, однак вваж аж, що він утворений незаконно, однак про рішення виконкому не знав, так як на засідання виконкому, де вирішувалося питання, яке порушує його інтереси, його не запрошували. Про рішення виконкому він дізнався на початку серпня 2012 року.

Представник відповідача ОСОБА_5 05.09.12 р. для розгляду справи не зявився. 26.09.12 р. представник відповідача приймав участь у судовому засіданні, де пояснив, що на земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 набуває права власності спадкоємець ОСОБА_6, та заперечив проти задоволення позову, однак пояснив, що проїзд до земельної ділянки, що належала ОСОБА_4 може здійснюватися з іншої сторони через земельні ділянки, де відсутні забудови. 29.10.12 р. та 20.11.12 р. представник відповідача для розгляду справи не зявлявся.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 маючи дозвіл на будівництво, збудував сарай. ОСОБА_4 звернулася до сільської ради для вирішення питання про наділення землі для проїзду до її земельної ділянки та коли улаштували дорогу, то будівництво будинку ОСОБА_1 припинив. Тієї дороги до земельної ділянки ОСОБА_4 ніколи не було.

Свідок ОСОБА_6 до суду на неодноразові виклики за наявною у справі адресою не зявилася. Від органів поштового звязку надходили повідомлення про те, що за вказаною адресою вона не проживає, що унеможливило її виклик для розгляду справи.

Зясувавши позиції сторін, пояснення свідка, дослідивши докази у справі, суд вважає, що строк на оскарження слід поновити та позов задовільнити з таких підстав.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Громадської сільської ради від 17.10.91 р. позивачеві надано дозвіл на забудову на земельній ділянці площею 0,13 га по вул. Кармелюка, 30 в с. Кусиківці Літинського району Вінницької області, внаслідок чого він виготовив проект одноповерхового одноквартирного будинку (а.с.2,3, 13, 15).

Відповідно до довідки Громадської сільської ради (а.с.4) ОСОБА_1 належить земельна ділянка, яка належала ОСОБА_2, з якої, крім його земельної ділянки, наділено 0,01 га для улаштування дороги.

У судовому засіданні зясовано, що позивач на земельній ділянці площею 0,13 га збудував сарай, однак через виділення його частини земельної ділянки площею 0,02 га для улаштування дороги припинив будівництво будинку, так як земельна ділянка, яка виділена для будівництва зменшилася, що перешкоджає йому реалізувати виготовлений проект на будівництво, що порушує його набуті на законних підставах права та інтереси.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Ураховуючи, що виконавчий комітет Громадської сільської ради надав позивачеві дозвіл на будівництво, то слід вважати, що земельну ділянку для цього він набув на законній підставі.

Відповідно до ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб.

Суспільні потреби це потреби у земельних ділянках для задоволення інтересів держави чи територіальної громади. Суспільна необхідність обумовлена загальнодержавними інтересами нагальна необхідність, для задоволення якої допускається примусове відчуження земельної ділянки.

З огляду на вказане улаштування дороги для проїзду до земельної ділянки ОСОБА_4, як вказано у оскаржуваному рішенні, не являється суспільною потребою чи суспільною необхідністю, а тому припинення права власності чи користування позивача на підставі оскаржуваного рішення відповідача є незаконним, так як суд вважає, що питання щодо проїзду до земельної ділянки ОСОБА_4 ( як вказано у оскаржуваному рішенні) має вирішуватися на підставі ст.100 ЗК України, яка регулює порядок встановлення земельних сервітутів.

Ураховуючи, що позивач не був присутнім на засіданні виконкому Громадської сільської ради, де було ухвалено оскаржуване рішення та не знав про його існування, дізнавшись лише у липні-серпні 2012 року, то строк на оскарження слід поновити.

Керуючись ст. 158-163 КАС України;

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовільнити частково.

Рішення Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області від 16.04.1992 року Про виділення проїзду до земельних ділянок громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_2Я., яким із земельної ділянки ОСОБА_1 виділено 0,02 га шириною чотири метри та із земельної ділянки ОСОБА_2 виділено 0,01 га для улаштування проїзду скасувти.

Повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,03 га для продовження будівництва згідно проекту.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Вінницької області через Літинський районний суд протягом 10 днів з дня ї оголошення.

Суддя: Сільченко О. В.,