Справа № 2а-20846/10/0570
Суддя: Попов Володимир Васильович
Дата ухвалення: 2011-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Циганенко А.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2011 року справа №2а-20846/10/0570

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Попова В.В.

суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О.

при секретарі судового засідання: Асєєвій Я.В.

за участю сторін: представника Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» ОСОБА_2, представника Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецька ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго», Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року у адміністративній справі № 2а-20846/10/0570 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Донецький окружний адміністративний суд своєю постановою від 25 листопада 2010 року у справі № 2а-20846/10/0570 позовні вимоги задовольнив частково.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго», Спеціалізована Державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку звернулися до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційними скаргами, в яких просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго» апеляційну скаргу мотивує тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права в частині вирішення питання про визнання недійсним повідомлення рішення № /0/28417/10/15-16-23/3 від 04 серпня 2010 року. Апелянт зазначив, що ним було здійснено зміну платежу у рядку 8.4 декларації з ПДВ з «Інших підстав», а не згідно з п. 4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість». Тому судом першої інстанції було помилково застосовано норму права. Також зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для проведення невиїзної перевірки, тому що позивачем не допускалися при заповненні декларації арифметичні або методологічні помилки, також відповідачем не вірно нараховані штрафні санкції.

Спеціалізована Державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що в порушення п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» позивачем завищено податковий кредит по декларації з податку на додану вартість за травень 2010 року. Відповідно до норм зазначеного Закону податкова накладна має бути отримана покупцем у звітному періоді, на який припадає дата виникнення податкових зобовязань у продавця. Також Законом не передбачено можливості для платника приймати самостійне рішення щодо відстрочення реалізації своїх прав на отримання податкового кредиту після настання дати виникнення права на податковий кредит. Представник позивача просив постанову суду першої інстанції скасувати, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача просив постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго», зареєстроване 12.11.98 року виконавчим комітетом Горлівської міської ради Донецької області, та перебуває на податковому обліку в Спеціалізованій Державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку. Позивач є платником податку на додану вартість.

В період з 20 до 21 липня 2010 року посадовими особами відповідача була здійснена перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість. За результатами перевірки був складений акт №966/15-16-23/3-00131268 від 21.07.2010р. «Про результати невиїзної документальної перевірки Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з 01.05.2010 по 31.05.2010» (далі за текстом - Акт №966/15-16-23/3-00131268) (а.с.10-13).

За висновками Акту №966/15-16-23/3-00131268 позивачем були порушені приписи пп.4.5.3 п.4.5 ст.4; пп.7.5.1 п.7.5; пп.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження суми податку на додану вартість по декларації за травень 2010 року у розмірі 23194,00 гривні.

Згідно з розрахунком фінансових санкцій до Акту №966/15-16-23/3-00131268 позивачеві були визначені податкові зобовязання з податку на додану вартість, а саме за основним платежем 23194,00 гривні, за штрафними (фінансовими) санкціями 6958,20 гривень.

04.08.2010 за результатами перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/28417/10/15-16-23/3 про визначення податкових зобовязань (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість на суму 30152 гривні 50 копійок (а. с. 15).

Також судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2010 року позивачем була подана декларація з податку на додану вартість за травень 2010 року, яка була зареєстрована податковим органом за №.

В додатку №1 до вказаної декларації «Розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з податку на додану вартість» в рядках 37 та 38 позивачем відкориговане податкове зобовязання по взаємовідносинах з кінцевими споживачами в сторону зменшення на суму 2933,86 гривень з підставою коригування «зміна призначення платежу»

Відповідно до пп.4.5.3 п.4.5 ст. 4 Закону України від 3 квітня 1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» (далі за текстом Закон №168/97-ВР) зменшення суми податкових зобов'язань платника податку - постачальника при зміні компенсації вартості товарів (послуг), наданих особам, які не були платниками цього податку на момент такої поставки, дозволяється лише: а) при поверненні раніше поставлених товарів у власність постачальника з наданням отримувачу повної грошової компенсації їх вартості; б) при перегляді цін, пов'язаних з гарантійними замінами товарів.

З таких підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що, висновок відповідача про порушення позивачем приписів пп.4.5.3 п.4.5 ст. 4 Закону №168/97-ВР є законним та обґрунтованим.

Щодо вимог позивача про безпідставність висновків про порушення пп.7.5.1 п.7.5; пп.7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону №168/97-ВР та доводів апелянта Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку, колегія суддів зазначає наступне.

В додатку №5 «Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту» до податкової декларації за травень 2010 року позивачем було віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним попередніх періодів, а саме №133 від 25.01.2008 року; №1802 від 08.07.2008 року; №2725 від 29.02.2008 року; №124 від 30.11.2007 року; №3430 від 05.11.2008 року; №2549 від 03.10.2007 року; №2547 від 05.10.2007 року.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону №168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп.4.4.2 п.4.2 ст. 4 ст. 17 від 21.12.2000р. №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі за текстом Закон №2181-ІІІ) не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого йому податкового роз'яснення. Під податковим розяснення у цьому Законі розуміються роз'яснення окремих положень податкового законодавства, які надаються контролюючими органами у порядку, визначеному відповідним центральним (керівним) органом контролюючого органу, виходячи із положень підпункту 4.4.1 цього пункту, принципів оподаткування, викладених у Законі України «Про систему оподаткування», та економічного змісту податку, збору (обов'язкового платежу), який розглядається.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 серпня 2010 року Державна податкова адміністрація України у листі № 16847/7/16-1517-26 надала розяснення щодо особливостей податкового обліку податкових накладних, отриманих у періодах, відмінних від періодів їх виписки. Відповідно до цих розяснень податкові накладні, обґрунтовано отримані у періодах, наступних за періодами їх виписки, відображаються у розділі I реєстру отриманих та виданих податкових накладних за датою їх отримання. Податковий кредит, сформований на підставі таких податкових накладних, розшифровується у розділі II додатка 5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до податкової декларації з податку на додану вартість із зазначенням періоду виписки податкових накладних і відповідно декларується у рядку 10.1 податкової декларації.

Позивачем були надані виписки з журналу реєстрації вхідних податкових накладних з яких вбачається, що спірні податкові накладні були обґрунтовано отримані ним у періодах, наступних за періодами виписки цих податкових накладних.

З цих підстав колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач обґрунтовано включив в травні 2010 року до складу податкового кредиту суми податку, вказані в спірних податкових накладних.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судове рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційних скаргах, судом першої інстанції перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду є законною і обґрунтованою, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого у справі судового рішення відсутні.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 13 січня 2011 року.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго», Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року у адміністративній справі № 2а-20846/10/0570 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Донецьку про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складення у повному обсязі.

Ухвала складена у повному обсязі та підписана колегією суддів 14 січня 2011 року.

Головуючий: В.В. Попов

Судді : І.В. Сіваченко

ОСОБА_4