Справа № 210/5803/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року м. Київ К/800/66527/14, К/800/7307/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Донця О.Є.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: відповідача: Скляр Н.М., прокурора Гудименко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційними скаргами виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області та прокуратури Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року у справі за позов приватного підприємства "Автокортеж" до виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство „Автокортеж" звернулось до суду з позовом до виконавчого комітету Криворізької міської ради про скасувати рішення від 10.07.2013 №242 «Про затвердження акта комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам».

Позовні вимоги мотивовано безпідставністю затвердження відповідачем акту комісії про визначення розміру збитків у вигляді неодержаного доходу за користування землею з тих мотивів, що ні рішення, ні затверджений ним акт не містять обґрунтування того, що землевласник дійсно мав змогу розраховувати на отримання відповідних грошових коштів. Також позивачем вказано на безпідставне застосування відповідачем до спірних правовідносин положень постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284.

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року скасовано; прийнято нову, якою позов задоволено: скасовано рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242 "Про затвердження акта комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власниках землі та землекористувачам".

У поданих касаційних скаргах виконавчий комітет Криворізької міської ради Дніпропетровської області та прокуратура Дніпропетровської області із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Криворізькою міською радою (Орендодавець) та ПП «Автокортеж» (Орендар) укладений договір оренди земельних ділянок від 22.06.2003, за умовами п.1.1, п.2.1 якого у користування Орендарю надана земельна ділянка несільськогосподарського використання загальною площею 4281 кв. м для розміщення підприємства автомобільного транспорту по вул. Урицького, 56б в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу.

23.09.2009 рішенням сесії Криворізької міськради №3477 поновлено договори оренди земельних ділянок певним суб'єктам господарювання, у т. ч. і ПП «Автокортеж», та визначено розмір річної орендної плати за користування земельними ділянками у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України «Про плату за землю».

Також даним рішенням зобов'язано суб'єктів господарювання у тримісячний термін від дати прийняття рішення укласти з міською радо договори оренди земельних ділянок, додаткові угоди до них та зареєструвати їх у Криворізькому відділ ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (п.4.1 рішення сесії Криворізької міськради від 23.09.2009 № 3477).

Згідно з витягом з Журналу обліку прийому-передачі проектів договорів оренди земельних ділянок в 2010 році, 16.03.2010 підприємством отримано в Управлінні земельних ресурсів виконкому міськради проект договору оренди земельної ділянки по вул. Урицького, 56б, проте докази укладення відповідного договору оренди земельної ділянки між позивачем та Криворізькою міськрадою відсутні.

У зв'язку з невиконанням рішення Криворізької міської ради від 23.09.2009 №3477 стосовно укладання ПП "Автокортеж" договору оренди земельної ділянки площею 4 281 кв. м для розташування підприємства автомобільного транспорту, Комісією з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам встановлено розмір неодержаного доходу за використання вищезазначеної земельної ділянки без належних правовстановлюючих документів в розмірі 199 834,20 грн., нарахованих за період з 01.07.2010 по 20.06.2013, про що складено відповідний акт від 01.07.2013 № 5 з доданням відповідного розрахунку.

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242 затверджено акт Комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам від 10.07.2013 №5.

Вказуючи на протиправність рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242, приватне підприємство "Автокортеж" звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваного рішення як такого, що прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, за наявності факту користування позивачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та спричинення в зв'язку цим збитків, які відповідачем правомірно обраховані у розмірі 3 % від грошової нормативної оцінки землі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з протиправності рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242 як такого, що прийнято за відсутності у відповідача повноважень на його прийняття.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановленого статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо протиправності рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242, вважаючи при цьому за необхідне зазначити наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242 прийнято відповідачем на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" та статей 156, 157 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до статті 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

При цьому, стаття 157 Земельного кодексу України визначає, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам (далі - Порядок №284).

Згідно із Порядком №284 неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

При цьому постанова Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 прийнята до набуття чинності Земельним кодексом України і діє в частині, що не суперечить йому.

У пункті 1 Порядку №284 встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та недодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Аналіз наведених положень земельного законодавства свідчить про те, що визначення розміру збитків у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, відбувається внаслідок заподіяння таких збитків (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан.

Розміри збитків, при цьому, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (пункт 2 Порядку №284).

Разом з тим, стаття 211 Земельного кодексу України встановлює, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, як: самовільне зайняття земельних ділянок.

Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963.

Відповідно до пункту 7 Методики розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держсільгоспінспекції на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 №1619.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оскаржуваним рішенням затверджено, зокрема, розмір збитків, заподіяних позивачем територіальній громаді у зв'язку із самовільним, за посиланням відповідача, зайняттям земельної ділянки.

При цьому, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач керувався вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284, яка не регулює спірні правовідносини, у той час як положення постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963 повноважень на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, відповідачеві не передбачають.

За вказаних обставин, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення як такого, що прийнято за відсутності наданих законом повноважень.

У той же час, вказуючи на наявність підстав для часткового задоволення касаційних скарг, колегія суддів виходить з того, що приватне підприємство "Автокортеж" просить скасувати рішення виконавчого комітету Кривоірзької міської ради від 10.07.2013 №242 «Про затвердження акта комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам» у повному обсязі, однак зазначений акт комісії складено не тільки стосовно позивача, а й щодо інших землекористувачів.

Відповідно до статті 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 225, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційні скарги виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області та прокуратури Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року змінити, виклавши абзац четвертий резолютивної частини в наступній редакції: "Скасувати рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 10.07.2013 №242 "Про затвердження акта комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власниках землі та землекористувачам" в частині, що стосується приватного підприємства "Автокортеж".

В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: