Справа № 301/240/16а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року Справа № 876/3078/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області третя особа - товариство з додатковою відповідальністю «Приборжавське заводоуправління будматеріалів» про зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області , третьої особи ТДВ «Приборжавське заводоуправління будматеріалів», про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання призначити пенсію.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він працював в ТДВ «Приборжавське заводоуправління будівельних матеріалів» з 07.07.1980 року по 24.11.2014 року на посаді електрогазозварювальника 4 -го розряду. 04.05.1998 року згідно протокола атестаційної комісії №-1 від 04.05.1998 йому присвоєно 5-й розряд електрогазозварюрокуальника та звільнений за власним бажанням 24.11.2014 року. Загальний стаж роботи електрогазозварювальником у нього становить 34 роки 04 місяці 17 днів, відтак має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788- ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Суд виходив з того, що відмова УПФУ зарахувати період роботи позивача на підприємстві елетрогазозварювальником з 07.07.1980 року по 24.11.2014 року, яка включена до Списку № 2 пільгового стажу внаслідок проведення атестації цієї посади на підприємстві є обґрунтованою та законною. Позиція ВСУ від 10.09.2013 року по справі 21-183а13.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким задоволити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги покликання маються на те, що згідно протоколу атестаційної комісії № 1 від 04.05.1998 року позивачу присвоєно 5-ий розряд елетрогазозварювальника, однак третьою особою не зазначено під час проведення атестації робочого місця його посаду електрогазозварювальника про що його повідомлено не було. Незважаючи, що атестація за спірний період не проводилася, такий період підлягає зарахуванню до пільгового стажу, позаяк право не може бути обмежене через порушення адміністрацією третьої особи порядку проведення атестації робочих місць. Мається покликання на практику ВАС України, що обов'язок атестації покладено на адміністрацію підприємства.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закону № 1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Із матеріалів справи вбачається, що атестація на підприємстві проводилась 15.09.1994 року - наказ №135 ; 15.08.2000 року-наказ №95 ; 28.03.2006 року-наказ №20 , однак робоче місце позивача не було атестоване.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Зазначена вище правова позиція суду апеляційної інстанції в досліджуваних правовідносинах відповідає неодноразовій судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року, 16 квітня 2016 року), яка з урахуванням вимог ст.244-2 КАС України є обов'язковою для врахування судами при розгляді справ у подібних спорах.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2016 року по справі № 301/240/16а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 19.08.2016 року