Справа № 522/13251/16-а
Суддя: Бойчук А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/724/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А. Ю. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, по якому просив суд: визнати протиправиними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії (квітень 2003 року) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 11.травня 2016 року №18-682зп про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України №18-682зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії (квітень 2003 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з 13 червня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії з 01 лютого 2016 року до моменту здійснення перерахунку.

Розглянувши справу в порядку скороченого провадження одноособово, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши приписи чинного законодавства України у відповідний період, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 з 14.09.2011 р. перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно довідки Генеральної прокуратури України №682 від 11.05.2016 р. позивач працював в Генеральній прокуратурі України на посаді старшого прокурора відділу.

Заробітна плата згідно вказаної довідки станом на 01.12.2015 р. становить 22217,15 гривень.

13.06.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої Генеральною прокуратурою України довідки про заробітну плату від 11.05.2016 року № 682. Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 14.06.2016 року №165 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Проте, з мотивами відмови відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормою прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії) передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

За ст. 22 Конституції України права, свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 02 березня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи, що позивач звернувся 13.06.2016 до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси повинно було керуватися ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи спірні правовідносини суд також враховує постанову Верховного Суду України від 06.10.2015 року в якій зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №3668-VІзміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.13 та 18 ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законом №3668-VІ не зазнали.

Вказаною постановою визначено, закріплені ст. 22 Конституції України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься також у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13).

Відповідно до ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.22 та ст.64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлено законами України (в тому числі Законом України «Про прокуратуру») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги останнього підлягають задоволенню, як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

У відповідності до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив витрати по сплаті судового збору на суму 551,20 грн., тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 256 КАС України постанова суду в частині здійснення призначення та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про визнання протиправним та скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправиними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії (квітень 2003 року) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 11.травня 2016 року №18-682зп про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років згідно довідки Генеральної прокуратури України №18-682зп про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ у редакції, чинній на час призначення пенсії (квітень 2003 року) з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з 13 червня 2016 року без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до оплати суми пенсії з 01 лютого 2016 року до моменту здійснення перерахунку.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси () на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривень 20 коп.

Постанову суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя А. Ю. Бойчук