Справа № 817/803/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 серпня 2016 р.Р і в н е 817/803/16
17год. 10хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., за участю секретаря судового засідання Левченко Т.М., сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Данилюк І.Г.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Комунального підприємства "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради

до Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 21.03.2016 року за №, №.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Пояснила суду на їх обґрунтування, що за наслідками планової документальної перевірки позивача виявлено порушення вимог Податкового кодексу України в частині невірного формування витрат операційної діяльності за 2013 рік з урахуванням вартості транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом у розмірі 5371595,00 грн., що не були фактично відшкодовані Управлінням транспорту і зв'язку виконавчого комітету Рівненської міської ради. Представник позивача з висновками контролюючого органу не погоджується, вважає їх надуманими. Зокрема, представник позивача зазначила, що вартість транспортних послуг не була відшкодована їх замовником, у зв'язку з чим було зменшено суму доходів за 2013 рік. Проте, представник позивача наголошує, що витрати на надання цих послуг були понесені підприємством і їх відображення у складі собівартості послуг у бухгалтерському обліку є правомірним. Водночас, представник позивача наголошує, що у податковому обліку такі витрати не відображались. Просить позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Пояснила суду на обґрунтування своїх заперечень, що за наслідками планової документальної перевірки позивача виявлено порушення вимог п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження об'єкту оподаткування податком на прибуток підприємств та завищення від'ємного значення даного об'єкту оподаткування. Представник відповідача зазначила, що відшкодування позивачу вартості транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом у розмірі 5371595,00 грн. є цільовим фінансуванням та може відображатися виключно у складі доходів станом на отримання таких коштів. Представник відповідача вказує, що платник податків зобов'язаний визнавати витрати від операційної діяльності станом на дату отримання доходів від реалізації товарів та послуг, тому включення позивачем до складу собівартості послуг з перевезення невідшкодованих Управлінням транспорту і зв'язку виконавчого комітету Рівненської міської ради витрат суперечить вимогам Податкового кодексу України. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено планову виїзну документальну перевірку Комунального підприємства "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, результати якої оформлено актом від 04.03.2016 року за №44/17-00-22/03362844 (а.с. 10-23).

Платником податків подано заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких висновки акту залишені без змін (а.с. 101-125).

На підставі матеріалів перевірки Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.03.2016 року:

-№ про збільшення Комунальному підприємству "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 611003,00 грн., а саме 568802,00 грн. основного платежу, 142201,00 грн. штрафу;

-№ про зменшення Комунальному підприємству "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, задекларованого за 2013 рік у податковій декларації № від 27.02.2014 року на суму 3095690,00 грн. та задекларованого за 2014 рік у податковій декларації № від 26.02.2016 року на суму 2211584,00 грн. (а.с. 7-8).

Платником податків подано скарги на податкові повідомлення-рішення, за наслідками розгляду яких податкові повідомлення-рішення залишені без змін (а.с. 53-56, 126-129).

В основу вказаних податкових повідомлень-рішень контролюючим органом покладено висновки про порушення позивачем п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, яке полягало у завищенні операційних витрат за 2013 рік на суму 5371595,00 грн. внаслідок включення до їх складу вартості транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом, що не були фактично відшкодовані.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 4 Закону України "Про міський електричний транспорт" від 29.06.2004 року №1914-IV, оплата транспортних послуг проводиться безпосередньо пасажирами та замовником. Фінансування перевезення пільгової категорії громадян здійснюється згідно із законодавством.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 11 Закону України "Про міський електричний транспорт" від 29.06.2004 року №1914-IV, відносини замовників з перевізниками регулюються законодавством, а також договором про організацію надання транспортних послуг. У договорі про організацію надання транспортних послуг визначаються обсяги і якість транспортних послуг за маршрутами (лініями) згідно з розкладом руху, вартість перевезення пасажирів, обов'язки та права сторін, порядок та строки проведення розрахунків, інші умови надання транспортних послуг.

Частиною 1 статті 102 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини 1 статті 89 цього Кодексу, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256, встановлено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі (пункт 2). Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (пункт 3). Перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян (абзац 1 пункту 4).

Крім того, пунктом 6 Порядку здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, які перевозяться автомобільним та електротранспортом загального користування в Рівненській області, за рахунок субвенції з державного бюджету, що затверджений розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 26.03.2007 року №128, передбачено, що відшкодування перевізникам за перевезення громадян, які мають згідно чинного законодавства пільги при користуванні пасажирським транспортом, здійснюються за умов надходження субвенції з державного бюджету у межах помісячного розпису асигнувань.

Як вбачається з наявних у матеріалів справ доказів, 15.02.2013 року між Управлінням транспорту і зв'язку виконавчого комітету Рівненської міської ради (Замовник) та Комунальним підприємством "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради (Перевізник) укладено договір про організацію надання транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом, предметом якого є пасажирські перевезення тролейбусами, що здійснює Перевізник за замовленням Замовника шляхом надання послуг з перевезення пасажирів та їх багажу, а також інших послуг, пов'язаних з такими перевезеннями. Замовник надає право Перевізнику здійснювати зазначені транспорті послуги за визначеними маршрутами (лініями) та зобов'язується сплачувати за фактично виконані Перевізником транспортні послуги на умовах цього договору. Загальна вартість транспортних послуг становить 34572,80 грн. (а.с. 24-37).

Також, 15.02.2013 року між Управлінням транспорту і зв'язку виконавчого комітету Рівненської міської ради (Замовник), Комунальним підприємством "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради (Перевізник) та Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради (Розпорядник) укладено договір на перевезення пільгових категорій громадян, предметом якого є здійснення Перевізником безкоштовних перевезень міським електротранспортом (тролейбусами) по м. Рівне пасажирів пільгових категорій, визначених чинним законодавством України та забезпечення Розпоряднком фінансування видатків за перевезення пільгових категорій пасажирів за рахунок субвенцій державного на місцевий бюджет у межах помісячного авансу асигнувань та по мірі надходження коштів (а.с. 98-100).

За умовами даного договору сторонами погоджено, що Розпорядник зобов'язаний враховуючи фактичні надходження субвенцій до місцевого бюджету здійснювати оплату наданих Перевізником транспортних послуг на основі затверджених Замовником звітів Перевізника про виконану роботу (пп. 2.5.1). Щомісячно між Перевізником і Розпорядником коштів складається акт звірки розрахунків (п. 3.1).

На виконання вказаних договорів сторонами підписано акти виконаних робіт з надання транспортних послуг на маршрутах міста від 18.03.2013 року №1 на суму 523421,00 грн., від 10.04.2013 року №2 на суму 1154400,00 грн., від 14.05.2013 року №3 на суму 874660,00 грн., від 14.06.2013 року №4 на суму 575888,00 грн., від 18.07.2013 року №5 на суму 646929,00 грн., від 19.08.2013 року №6 на суму 157569,00 грн., від 17.09.2013 року №7 на суму 43465,00 грн., від 16.10.2013 року №8 на суму 147911,00 грн., від 18.11.2013 року №9 на суму 371281,00 грн., від 17.12.2013 року №10 на суму 624294,00 грн., від 16.01.2014 року №11 на суму 251777,00 грн., що разом складає 5371595,00 грн. (а.с. 38-48).

Згідно акту звірки взаєморозрахунків, станом на 31.12.2013 року заборгованість Управління транспорту і зв'язку виконавчого комітету Рівненської міської ради перед Комунальним підприємством "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради складає 5371595,00 грн. (а.с. 49).

Управлінням транспорту і зв'язку виконавчого комітету Рівненської міської ради зазначений акт підписано із зауваженнями, у відповідності до яких у зв'язку із відсутністю бюджетних призначень станом на 31.12.2013 року заборгованість у сумі 5371595,00 грн. за даними бухгалтерського обліку не обліковується. Тому, для достовірності формування фінансової звітності Комунальному підприємству "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради зняти таку суму заборгованості з доходів та провести необхідні бухгалтерські записи.

З виписок з карток бухгалтерських рахунків 3773, 7031, 9441, 38 слідує, що позивачем було зменшено доходи 2013 року на суму заборгованості у розмірі 5371595,00 грн. та віднесено останню до резерву сумнівної заборгованості (а.с. 50-52).

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Пунктом 138.4 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) визначено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Таким чином, за загальним правилом, встановленим Податковим кодексом України, витрати платника податків, у тому числі, витрати операційної діяльності, які включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, повинні визнаватися витратами того періоду, в якому платником податків було отримано доходи від реалізації.

У свою чергу, відповідно до п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар. Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг.

Водночас, згідно з пп. 137.2.2 п. 137.2 ст. 137 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин), доходом у разі отримання коштів цільового фінансування з фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або бюджетів визнається цільове фінансування для компенсації витрат (збитків), яких зазнало підприємство, та фінансування для надання підтримки підприємству без установлення умов витрачання таких коштів на виконання в майбутньому певних заходів - з моменту його фактичного отримання.

За приписами пункту 19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", що затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, цільове фінансування для компенсації витрат (збитків), яких зазнало підприємство, та фінансування для надання підтримки підприємству без установлення умов його витрачання на виконання у майбутньому певних заходів визнаються дебіторською заборгованістю з одночасним визнанням доходу.

Отже, вартість транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом підпадає під визначення доходів, наведених у зазначеній нормі, відтак, сума їх відшкодування повинна відображатися у складі доходів платника податків на дату фактичного отримання.

Судом досліджено, що вартість транспортних послуг з перевезень міським електричним транспортом у сумі 5371595,00 грн. відображена Комунальним підприємством "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради у складі витрат операційної діяльності - собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг за 2013 рік та не була відкоригована за наслідками виключення суми невідшкодованих витрат зі складу доходів за 2013 рік, що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2013 рік з додатками, звітом про фінансові результати за 2013 рік та оборотно-сальдовими відомостями по рахунку 9031 "Собівартість реалізації робіт і послуг (тролейбус)" за 2013 рік та визнається позивачем у запереченнях до акту перевірки (а.с. 75-78, 80-87, 101-120).

Суд відхиляє посилання позивача на ту обставину, що витрати у сумі 5371595,00 грн. були відображені виключно за даними бухгалтерського обліку, оскільки пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктами 44.1-44.2 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Тому, суд приходить до висновку, що витрати операційної діяльності за 2013 рік у сумі 5371595,00 грн. сформовані Комунальним підприємством "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради з порушенням пункту 138.4 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження платником податків грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 2013 рік на суму 568802,00 грн. та завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, задекларованого за 2013 рік на суму 3095690,00 грн. та задекларованого за 2014 рік на суму 2211584,00 грн.

За наведених обставин, висновки Головного управління ДФС у Рівненській області є належними та обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення від 21.03.2016 року за №, № правомірними і у задоволенні позову суд відмовляє повністю.

Судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - Комунальному підприємству "Рівнеелектроавтотранс" Рівненської міської ради у задоволенні адміністративного позову до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.