Справа № 2-а-270/2010
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №2-а-270
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області за участю третьої особи без самостійних позовних вимог інспектора ДПС ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття адміністративної справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати постанову АВ № 203407 від 23 червня 2010 року незаконною і скасувати, посилаючись на те, що 23 червня 2010 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладенням штрафу у розмірі 430 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено те, що він 23 червня 2010 року о 12 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Хмільнику по вул. Леніна, на регульованому перехресті проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.Е ПДР України.

Позивач вважає дану постанову необгрунтованою, такою що не відповідає вимогам закону, так як він 23 червня 2010 року керуючи автомобілем НОМЕР_2, в м. Хмільнику по вул. Леніна був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2 нібито він «проїхав на заборонений знак світлофору», чим порушив вимоги 8.7.3.Е Правил Дорожнього Руху. ОСОБА_1не погодився та у протоколі надав пояснення, що перехрестя він проїхав на зелений знак світлофора, що відповідає дійсності, оскільки він почав рух з вулиці Леніна, повертаючи праворуч на вулицю Пушкіна, попередньо дочекавшись доки вімкнеться зелене світло світлофора. Пояснення ОСОБА_1 ОСОБА_2 до уваги не взяв і сказав, що він рухаючись по вул. Пушкіна та приближаючись до перехрестя побачив, що він проїзжав перехрестя в той момент, коли було ввімкнено зелене світло для пішоходів. При цьому він зупинив автомобіль, який рухався у попутному напрямку, записавши у протоколі свідка ОСОБА_3, який не міг бачити даних подій. Крім того у протоколі зазначений як свідок ОСОБА_4, працівник державної автомобільної інспекції, який разом їхав у службовому автомобілі з ОСОБА_2 і є зацікавленою особою по даній справі. Разом з тим позивач вважає, що при винесені постанови були грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, а тому він просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати як незаконну.

Враховуючи те, що представник відповідача та третя особа на стороні відповідача без самостійних позовних вимог інспектор з дізнання ДПС ОСОБА_2 декілька разів не з'явились в судове засідання, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та не надали заперечення проти позову суд вважає можливим відповідно до ст. 128 ч. 4 КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши покази позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків: постановою по справі про адміністративне правопорушення від 23 червня 2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладенням штрафу у розмірі 430 гривень. Відповідно до постанови, позивач 23 червня 2010 року, керуючи автомобілем НОМЕР_3, в м. Хмільнику по вул. Леніна, проїхавши на заборонений сигнал світлофора, чим

порушив п. 8.7.3.Е ПДР України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.05 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах, про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення. Постанова про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не ґрунтується на належних доказах, не зазначено місце вчинення правопорушення та час.

При винесенні постанови були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, а тому він просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати як незаконну.

Крім того, в порушення п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України N 185 від 22.02.2001р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 р. за N 272/5463, в разі невизнання вини правопорушником, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені матеріали, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: рапорт посадової особи, заяви, пояснення свідків правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченими ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

Суд вважає, що зміст постанови серії АВ № 203407 від 23 червня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором РДПС УДАІ м. Вінниці ОСОБА_2 не відповідає вимогам передбаченим ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме у ній зазначені неналежні свідки та не наведено достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведенні та підлягають задоволенню повністю, оскільки обставини, які наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, без зазначення місця вчинення правопорушення та часу, не підтверджені належними доказами, що в свою чергу вказує на те, що позивач ОСОБА_1 був неправомірно притягнутий постановою АВ № 203407 від 23 червня 2010 року до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 122 ч.2, 283, 284, 287-289, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», ст. ст. 2, 11 69, 70, 71, 79, 158-160, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії АВ № 203407 від 23 червня 2010 року винесену інспектором ДПС при

УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області по справі про адміністративне порушення,

передбаченого ст. 122 ч. 2 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»

скасувати, провадження у справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду

через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з моменту її

проголошення. Головуюча: