Справа № 2а-328/10
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2012 р. Справа № 30688/10

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.

за участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації про визнання протиправною відмови у реєстрації права власності на нерухоме майно та зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася 08.07.2010 року в суд з позовом до комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації про визнання протиправною відмови у реєстрації права власності на нерухоме майно та зобов'язання зареєструвати житловий будинок на праві спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.04.2010 року реєстратором КП Волочиське районне бюро технічної інвентаризації їй було відмовлено в реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки її чоловік ОСОБА_2 помер, тому відповідно припиняється право власності на його частку в майні, а також через те, що не визначена його частка в праві спільної сумісної власності подружжя. Дану відмову в реєстрації права власності на нерухоме майно вважає протиправною, адже остання не відповідає вимогам діючого законодавства.

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2010 року позовні вимоги задоволено. Суд виходив з того, що в п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року та в ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» чітко визначені підстави для відмови у реєстрації прав на нерухоме майно, серед яких відсутня підстава, на яку посилається відповідач.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги в основному покликається на те, що у реєстратора були відсутні підстави вважати, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 березня 2010 року було встановлено факт права власності на об'єкт нерухомого майна, так як воно було винесене у порядку позовного провадження, а відповідно до ст.234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окремого провадження - виду непозовного цивільного судочинства. Таким чином, відповідач правомірно не взяв до уваги правовстановлювальний документ вищезазначене рішення районного суду як такий, що не відповідає вимогам, установленим актами чинного законодавства України і не дає змоги установити відповідність заявлених праві поданих документів вимогам законодавства, тому правомірно відмовив позивачу в реєстрації.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідно до рішення Волочиського райсуду від 17.03.2010 року визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3, ОСОБА_2, котрий помер 04.01.2005 року, житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Шевченка, 3 в с. Кушнирівка Волочиського району.

Незважаючи на це, КП БТІ своїм рішенням від 28.04.2010 року відмовило позивачці в реєстрації права власності, оскільки її чоловік помер, в звязку з чим припинилося право власності на його частку та не визначена частка у праві спільної сумісної власності подружжя.

Рішення від 17.03.2010 року набрало законної сили, а тому відповідно до ст. 14 ЦПК України є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і громадян та підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості здійснюється відповідним органом. Відмова у державній реєстрації, ухилення від реєстрації можуть бути оскаржені до суду. Згідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року №1952 обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, у тому числі право власності на нерухоме майно. У відповідності до п.1.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України 07.02.2002 року №7/5 обовязковій реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб. Згідно п.10 додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на нерухоме майно, є в тому числі, рішення суду про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна.

Реєстратором без достатніх правових підстав було прийнято рішення про відмову позивачці в проведенні реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки пунктом 3.3 Тимчасового положення, передбачений вичерпний перелік підстав відмови у проведенні реєстрації права власності на нерухоме майно, вказана Реєстратором підстава відмови в проведенні реєстрації не передбачена наведеною нормою, інших підстав відмови в реєстрації відповідачем не наведено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій прийшов до обґрунтованих висновків про відсутність підстав щодо не проведення відповідачем державної реєстрації права власності на зазначене вище нерухоме майно, набуте у законному порядку, тому такі дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права позивачки.

Відтак, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства Волочиське районне бюро технічної інвентаризації залишити без задоволення, постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 26 липня 2010 року по справі № 2а-328/10/2203, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді В.П. Дякович

ОСОБА_4