Справа № 752/14084/14-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Київ К/800/33205/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Ємельянової В.І.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (далі - КДКА Київської області), голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області Ковбасінської Галини Василівни про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними,

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в подальшому уточненим, про: визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 19 вересня 2013 року без номера; визнання протиправними дій (бездіяльності) голови КДКА Київської області Ковбасінської Г.В. при вирішенні питання належного розгляду скарги позивача від 20 липня 2013 року; зобов'язання голови КДКА Київської області Ковбасінської Г.В. здійснити належний контроль щодо повного, всебічного та об'єктивного розгляду скарги позивача від 20 липня 2013 року відносно адвоката ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновків про відмову у задоволенні касаційної скарги з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 20 липня 2013 року звернувся до КДКА Київської області зі скаргою щодо порушення присяги адвоката України та правил адвокатської етики адвокатом ОСОБА_4

Членом дисциплінарної палати КДКА Київської області Олковою Т.О., за дорученням голови дисциплінарної палати Гусейнової Ж.В., проведена перевірка скарги ОСОБА_2, в ході якої отримано письмові пояснення від адвоката ОСОБА_4, вивчено документи, що були додані до скарги, та пояснень адвоката.

За результатами розгляду скарги та проведеної перевірки, дисциплінарною палатою КДКА Київської області прийнято оскаржуване рішення від 19 вересня 2014 року, яким відмовлено у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_4 за відсутністю підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності та за перебігом строку для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 34 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", встановлено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

Статтею 36 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" встановлено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2013 року позивач звернувся зі скаргою щодо незаконних дій адвоката, в якій зазначав про порушення адвокатом правил адвокатської етики (невиправдане затягування судового процесу), присяги адвоката при здійсненні нею адвокатських обов'язків під час судового розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні майном, яка перебувала в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені Законом, Правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

В суді першої інстанції були досліджені матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні майном, яка була надана Васильківським міськрайонним судом Київської області.

З матеріалів вказаної справи судом встановлено, що ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2008 року відкрито провадження у справі. У подальшому судові засідання, які призначалися неодноразово, відкладалися як за клопотаннями позивача так і за клопотанням відповідача.

В період з 20 січня 2009 року по 25 травня 2010 року провадження у справі було зупинено до остаточного вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до Саливонської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання неправомірними дій посадових осіб суб'єкта владних повноважень щодо внесення змін в державні акти на право власності на земельні ділянки в частині розміру належних позивачу та відповідачу по цій справі часток.

З 8 червня 2010 року по 17 червня 2011 року провадження у справі було повторно зупинено до остаточного вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спірної ділянки.

Також вбачається, що позивач неодноразово уточнював свої позовні вимоги. Ухвалою від 25 травня 2012 року провадження у справі зупинено у зв'язку з призначенням будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2013 року залишена без розгляду зустрічна позовна заява ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Постановлено зобов'язати ОСОБА_8 усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення її з кімнати № 1-3, площею 11,8 кв.метри будинку по вул. Білоцерківській, 38 в с. Саливонки Васильківського району Київської області, та вселити до вказаної кімнати ОСОБА_2

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 серпня 2013 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2013 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову про зобов'язання передати ключі від замка до вхідних дверей, а також в частині стягнення моральної шкоди.

Відповідно до п.3 ст. 6 Правил адвокатської етики (надалі - Правила), адвокат зобов'язаний не допускати у своїй професійній діяльності компромісів, що впливали б на його незалежність з метою догодити клієнту, якщо такі компроміси розходяться із законними інтересами клієнта та перешкоджають належному здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно із п.2 ст. 11 Правил, адвокат зобов'язаний надавати правову допомогу клієнта, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, досконалість в урахуванні всіх обставин, що стосується доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

За змістом ч. 1 ст. 8 Правил, адвокат зобов'язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнтів перед своїми власними інтересами, інтересами колег, партнерів, співробітників, законних представників клієнтів або їх опікунів, піклувальників та інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями.

Відповідно до ч.2 ст, 27 Правил, адвокат зобов'язаний використати всі розумно необхідні і допустимі йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва.

Докази які б підтверджували те, що адвокат ОСОБА_4 порушила правила адвокатської етики та присягу адвоката відсутні у матеріалах справи.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухвалення оскаржуваних судових рішень, тому підстав до їх скасування чи зміни немає.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.І. Ємельянова

О.П. Стародуб