Справа № 2-а-511/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-511 2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2010 року Суддя Путивльського районного суду Гриценко П.П. розглянувши в порядку письмовогопровадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонді України в Путивльському районі (далі - ПФУ) про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 Закону' України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячної соціальної допомоги в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога їй не надавалася, а з січня 2008 р. виплачувалася лише в розмірі 10 % віл мінімальної пенсії за віком незважаючи на те. що рішеннями Конституційного суду1 України № 6рп/2007 від 09.07.2007р. у справі № 1-29/2007 та № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано неконституційними положення п. 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19,12,2006 р,, якими зупинялась дія ст, 6 Закону' України "Про соціальний захист дітей війни"; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Постановою суду від 29.12.08 р. управління ПФУ в Путивльському районі виплатило їй недораховану суму соціальної допомоги частково за 2007 та за 2008 роки.

У зв'язку з цим просила зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити їй доплату в сумі 1800 гривень 00 копійок та сплачувати їй надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2010 р. довічно.

Позивачка свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутність (а.с.2).

Відповідач надіслав суду письмові заперечення (а. с. 10), в яких просив розглянути справу без їх участі та в позові відмовити виходячи з наступного:

- згідно зі ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних

соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають в силу п. 9 Положення Про Пенсійний фонд України. Управління діяло у відповідності до положень ст. ст. 77. ПО Закону України "Про державний бюджет України на 2006 рік ". ст. ст. 71, 111 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік ". а рішення Конституційного Суду' № 6-рп/2007 року від 09.07.2007 року зворотньої дії у часі не має. У 2008 році позивачу виплачувалась надбавка до пенсії в розмірі, передбаченому п. 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України". Також

має місце законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону' України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не може бути застосований в силу ч. З цієї статті. Наполягати на застосуванні наслідків пропущенім строку7 звернення до адміністративного суду, встановлених ч.І ст. 100 КАС України, які позивач пропустив без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачка у справі, відноситься до категорії діти війни і перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Путивльському районі (а.с. 5. 7).

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується

на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є визначальною для вирішення спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ст.46 Конституції України).

Згідно ст.7 Закону' України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних

соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету'.

Законом України «Про державній! бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року були внесені зміни до статті 6 Закону' України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачається з довідки Управління (а. с 7). позивачка як дитина війни такс підвищення до пенсії отримала у 2008 році: в січні-листопаді по 49 грн.80 коп. Надбавка дітям війни відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно рішення суду виплачена 31.12.2008 року7.

Відповідно до рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2009 року, яке

набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1, зобовязано УПФ у Путивльському районі Сумської області здійснити їй перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про Соціальний захист дітей війни » з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за 2008 р. з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Проте рішенням Конституційного Суду7 України № 10-рп/2008 року від 28 травня 2008 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України"

Відповідно до ч.2 стЛ52 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страху вання, застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються дітей війни відповідно до ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», не є переконливим.

Положення статті 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсію за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті мінімального розміру пенсії за віком, який застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з нам Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії, оскільки відсутність коштів не є підставою невиконання зобов'язань, покладених на УПФ законодавством.

За таких обставин, немає жодних законодавчих обмежень щодо виплати такого підвищення у 2009-2010 роках і ПФУ з 01.01.2009 року повинно було виплачувати позивачу підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни є безпідставними, оскільки відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущення строку звернення до суду з позовом, враховуючи положення ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, яка визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає та. виплачує пенсію, виплачуються за мину лий час без обмеження будь-яким строком.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що вимоги про встановлення обовязку Управління нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підтягають задоволенню, оскільки суд не в праві перебирати на себе функцію-державного органу, якому такі повноваження надані законом.

Суд також зазначає, що вимоги позивачки про зобов'язання проводити безстроково перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії встановленої законом не підлягають задоволенню, поскільки її права після постановлення рішення суду ще не порушені, а у відповідності до вимог п. п. 1. 2 ст. 2 КАС України, суд не має права зобов'язати відповідача вчиняти якісь дії на майбутнє.

Однак виходячи зі змісту позову, з метою повного захисту прав позивачки,суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління в частині не виконання приписів ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що призвело до порушення прав позивачки на своєчасне отримання підвищення до пенсії і зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу таке підвищення з 01.01.2009 роту по 14.01.2010 року тобто по день винесення рішення у справі, і урахуванням раніше отриманих сум.

Відповідно до ч. ч. 1. З ст. 94 КАС України піддягають присудженню з державного бюджету України на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 22. 46. 75. 92, 152 Конституції України, ст. 73 Закону' України "Про Конституційний Суд України", ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. З, 6 Закону' України "Про соціальний захист дітей війни, ст. ст. 8-11, 71, 94, 122, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з 01.01.2009 року .

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" І провести відповідні виплати за період з 01 січня 2009 року по 14 січня 2010 року'.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1 грн. 70 коп. сплаченою судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України .

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3