Справа № 809/953/16
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2016 р. Справа № 809/953/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Григорука О.Б.,

при секретарі Пиріг Х.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представник відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 33656,43 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Тисменицька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 33656,43 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом, яка виникла у звязку з несплатою єдиного податку з фізичних осіб та пені в сумі 16493,55 грн. та заборгованість по сплаті податку на додану вартість в сумі 17162,88 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, - судом продовжено розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, та перебуває на обліку в Тисменицькій об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області як платник податків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Згідно приписів пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

В пункті 291.3 статті 291 Податкового кодексу України встановлено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву (підпункт 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України).

Згідно поданої заяви від 01.10.2012 позивача було переведено на прощену систему оподаткування.

Статтею 293 Податкового кодексу України встановлені ставки єдиного податку.

У відповідності до пункту 293.1 даної статті Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Статтею 49 Податкового кодексу України, визначено порядок та строки подання платниками податків податкових декларацій до контролюючих органів.

Згідно пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобовязаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають обєкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України).

ОСОБА_2 до контролюючого органу 10.11.2015 подано податкову декларацію платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за три квартали 2014 року, в якій самостійно визначено суму єдиного податку, що підлягала сплаті 10915,35 грн. (а.с.10-11).

Згідно поданої 09.02.2015 податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2014 рік самостійно визначено суму єдиного податку, яка підлягає сплаті у бюджет 12759,06 грн. (а.с.12-13).

У відповідності до приписів пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Судом встановлено, що податковий борг відповідача по єдиному податку, який виник на підставі вищевказних податкових декларацій, з урахуванням часткових проплат та зарахувань на момент звернення до суду складає 16493,55 грн., з них 15442,82 грн. - недоїмка, 1050,73 грн. - залишок несплаченої пені (а.с.23).

Також, судом встановлено, що згідно поданої заяви з 16.01.2003 відповідача зареєстровано як платника податку на додану вартість.

Відповідно до пунктів 203.1., 203.2. статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобовязання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до поданих декларацій з податку на додану вартість: за лютий 2015 року сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету становить 1065,00 грн., за березень 2015 року - 1280,00 грн, за квітень 2015 року - 7261,00 грн., за травень 2015 року - 6774,00 грн. (а.с.14-21).

Судом встановлено, що податковий борг відповідача по податку на додану вартість, який виник на підставі вищевказаних податкових декларацій, з урахуванням часткових проплат та зарахувань на момент звернення до суду складає 17162,88 грн., з них 15656,45 грн. - недоїмка, 1506,43 грн. - залишок несплаченої пені (а.с.23).

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобовязання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно вимог підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В звязку з несплатою відповідачем самостійно задекларованих грошових зобовязань, контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" за №617-25 від 16.06.2015 (а.с. 22).

Проте, зазначену в вимозі суму податкового боргу відповідач не погасив.

Сума заборгованості, яка облікується за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 на момент подання адміністративного позову становить 33656,43 грн., у тому числі заборгованість у звязку з несплатою єдиного податку з фізичних осіб та пені в сумі 16493,55 грн. та заборгованість по сплаті податку на додану вартість в сумі 17162,88 грн., що також підтверджується довідкою контролюючого органу від 25.07.2016 за №1730/09-13-23-014/267 (а.с.23).

Відповідно до частини 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до статті 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами в частині адміністрування податків і зборів є органи доходів і зборів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізовує державну податкову політику, його територіальні органи.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень.

Таким чином, позовні вимоги Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в сумі 33656,43 грн. є обгрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг в сумі 33656 (тридцять три тисячі шістсот п'ятдесят шість) грн. 43 коп., з розрахункових рахунків у банківських установах, які обслуговують фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 та за рахунок готівкових коштів, що йому належать.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 22.08.2016.