Справа № 804/15084/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2016 рокусправа № 804/15084/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2016 р. в справі № 804/15084/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Новомосковська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.09.2015 р. № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 78719,61 грн., в тому числі за основним платежем 52479,74 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 26239,87 грн.; рішення № НОМЕР_2 від 11.09.2015 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4310,99 грн.; вимоги № Ф- від 11.09.2015 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 86219,78 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2016 р. позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує на неврахування судом першої інстанції не підтвердження належним чином оформленими первинними документами формування позивачем валових витрат на суму 422644,10 грн. (вартість транспортування товарно-матеріальних цінностей). Надані до перевірки товарно-транспортні накладі заповнені з порушенням вимог законодавства. Крім того, судом не взято до уваги, що підприємства, які здійснювали перевезення за замовленням позивача, згідно з відомостями УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області не мають у власності транспортних засобів.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у звязку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт № 233/172/НОМЕР_3 від 17.08.2015 р. За висновками перевірки встановлено порушення позивачем ст. 177 Податкового кодексу України в частині завищення валових витрат у сумі 422644, 10 грн., в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2014 рік у розмірі 52479,74 грн.; п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ст. 6, п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове держане соціальне страхування», в результаті чого занижено до сплати єдиного соціального внеску на суму 86219,78 грн за 2014 рік.

На підставі акту перевірки Новомосковською ОДПІ прийняті податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на 78719,61 грн., в тому числі за основним платежем - 52479,74 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 26239,87 грн.; рішення від 11.09.2015 р. № НОМЕР_2 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 4310,99 грн.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2015 р. № Ф-, якою відповідач вимагає сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 86219,78 грн.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 01.02.2014 р. між ПП «Крістон» (виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (замовник) укладено договір № 010214 про перевезення вантажів автомобільним транспортом та/або надання транспортно-експедиційних послуг. На виконання вказаного договору ПП «Крістон» на адресу позивача виставлено рахунки-фактури на загальну суму 141500 грн., а також сторонами були підписані акти виконаних робіт на вказану суму. Факт здійснення перевезень за договором № 010214 від 01.02.2014 р. підтверджено складеними на його виконання товарно-транспортними накладними.

02.05.2014 р. між позивачем (замовник) та ТОВ «Міжнародні Автолінії» (перевізник) укладено договір № 02/05-14 на транспортно-експедиційне обслуговування. На виконання вказаного договору ТОВ «Міжнародні Автолінії» на адресу позивача виставлено рахунки-фактури на загальну суму 242700 грн., а також сторонами були підписані акти виконаних робіт на вказану суму. Факт здійснення перевезень за даним договором підтверджено складеними на його виконання товарно-транспортними накладними, в яких пунктом відправлення зазначено: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Океанська, № 3. За вказаною адресою розташовано склад, який перебуває у користуванні позивача згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 28-Ос від 21.03.2014 р.

01.10.2014 р. між позивачем (замовник) та ТОВ «Квін Плюс» (перевізник) укладено договір № 0110-14 на транспортно-експедиційне обслуговування. На виконання вказаного договору ТОВ «Квін Плюс» на адресу позивача виставлено рахунки-фактури на загальну суму 116400 грн., а також сторонами були підписані акти виконаних робіт на вказану суму. Факт здійснення перевезень за даним договором № 0110-14 від 01.10.2014 р. підтверджено складеними на його виконання товарно-транспортними накладними. Транспортування товару здійснено ТОВ «Квін Плюс» зі складу, розташованого в м. Дніпропетровську, по вул. Океанській, 3.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності фактичного здійснення господарських операцій та їх підтвердження належними первинними документами.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Новомосковською ОДПІ проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2914 р., висновки якого викладено в акті № 233/172/НОМЕР_3 від 14.08.2015 р., за якими встановлено порушення позивачем ст. 177 Податкового кодексу України в частині завищення валових витрат в сумі 422644,10 грн., в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2014 р. в розмірі 52479,74 грн.; п. 4 ч. 1, п. 2 ст. 6, п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» в частині заниження єдиного внеску на суму 86219,78 грн. за 2014 р.

За результатами перевірки контролюючим органом прийняті податкове повідомлення-рішення від 11.09.2015 р. № НОМЕР_1 про збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 78719,61 грн., в тому числі за основним платежем 52479,74 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 26239,87 грн.; рішення № НОМЕР_2 від 11.09.2015 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 4310,99 грн.; вимогу № Ф- від 11.09.2015 р. про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в розмірі 86219,78 грн.

Підставою збільшення позивачу суми грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, донарахування єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування, а також застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску є висновок контролюючого органу про не підтвердження фактичного здійснення позивачем господарських операцій із транспортування товару, що потягло за собою завищення валових витрат.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у періоді, який перевірявся, позивачем здійснювалось придбання послуг з перевезення товару.

Так, 01.02.2014 р. між ПП «Крістон» як виконавцем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як замовником укладено договір № 010214 про перевезення вантажів автомобільним транспортом та/або надання транспортно-експедиційних послуг, за умовами якого замовник зобов'язується надавати для перевезення вантажі, а виконавець зобов'язується приймати і перевозити їх автомобільним транспортом у міжміському та/або місцевому сполученні, а при необхідності - у міжнародному сполученні за узгодженими маршрутами у визначені місця призначення та в строки, і передавати одержувачам; виконавець має право виконувати перевезення вантажів за цим договором як самостійно (в якості перевізників), так і шляхом надання транспортно-експедиційних послуг щодо організації перевезень із залученням третіх осіб (інших перевізників).

На виконання вказаного договору ПП «Крістон» на позивачу виставлено рахунки-фактури на загальну суму 141500 грн.

Фактичне виконання договору підтверджено наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт на вказану суму та товарно-транспортними накладними.

02.05.2014 р. між позивачем як замовником та ТОВ «Міжнародні Автолінії» як перевізником укладено договір № 02/05-14 на транспортно-експедиційне обслуговування, за умовами якого перевізник приймає на себе зобов'язання доставити переданий йому для перевезення вантаж згідно з видатковою накладною до пункту призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі, а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу.

На виконання вказаного договору ТОВ «Міжнародні Автолінії» на адресу позивача виставлено рахунки-фактури на загальну суму 242700 грн.

Фактичне виконання договору підтверджено наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт на вказану суму та товарно-транспортними накладними, в яких пунктом навантаження зазначено м. Дніпропетровськ, вул. Океанська, № 3 місце розташування складу, який перебуває у користуванні позивача згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 28-Ос від 21.03.2014 р.

01.10.2014 р. між позивачем як замовником та ТОВ «Квін Плюс» як перевізником укладено договір № 0110-14 на транспортно-експедиційне обслуговування, за умовами якого перевізник приймає на себе зобов'язання доставити переданий йому для перевезення вантаж згідно з видатковою накладною до пункту призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі, а замовник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу.

На виконання вказаного договору ТОВ «Квін Плюс» на адресу позивача виставлено рахунки-фактури на загальну суму 116400 грн.

Фактичне виконання договору підтверджено наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт на вказану суму та товарно-транспортними накладними, в яких пунктом навантаження зазначено м. Дніпропетровськ, вул. Океанська, № 3 місце розташування складу, який перебуває у користуванні позивача згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 28-Ос від 21.03.2014 р.

Позивачем здійснена часткова оплата придбаних транспортних послуг, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем вказані транспортно-експедиційні послуги з перевезення товарів придбавались в рамках господарських відносин з іншими субєктами господарювання щодо продажу товарів. При цьому колега суддів зазначає, що основним видом діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля.

Відтак, судом апеляційної інстанції встановлено, що формування позивачем витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, відбулось, зокрема, за рахунок сум на придбання послуг по господарським операціям з ТОВ «Квін Плюс», ТОВ «Міжнародні Автолінії», ПП «Крістон». Фактичне отримання позивачем послуг, як зазначено вище, підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку, розрахунки між сторонами проведені частково, про що свідчать банківські документи, наявні в матеріалах справи.

Документи, складені за результатами здійснення спірних господарських операцій, містять усі необхідні реквізити, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону.

Використання придбаних послуг у оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності позивача підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що доходи фізичних осіб-підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 177.2, 177.3, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно з п. 177.9 ст. 177 цього кодексу оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем, який обрав іншу систему оподаткування доходів від провадження господарської діяльності, здійснюється за правилами, встановленими цим Кодексом.

За приписами п. 138.2. ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Платник податку для визначення об'єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.

Підпунктом 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.п. 138.8.1 п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу виготовленого товару, виконаної роботи, наданої послуги, придбаних напівфабрикатів та комплектувальних виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, визначеному в положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку.

Податковий кодекс України в якості підстави для не включення певних сум до складу валових витрат передбачає тільки випадки повної відсутності будь-яких розрахункових, платіжних та інших документів, передбачених законодавством.

Будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що спірні правочини мали на меті настання реальних правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому враховується, що на момент здійснення господарських правовідносин контрагенти позивача були зареєстрованими як юридичні особи у встановленому законом порядку.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для твердження про завищення позивачем витрат, що враховуються при визнанні обєкта оподаткування.

Доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції відсутності реєстрації за ТОВ «Міжнародні Автолінії», ПП «Крістон», ТОВ «Квін Плюс» транспортних засобів розглянуті судом першої інстанції.

Судова колегія з цього приводу зазначає, що контролюючим органом не досліджувалось питання, кому належали транспортні засоби, якими перевозився товар на замовлення позивача, чи укладались контрагентами позивача договори оренди транспортних засобів з іншими субєктами господарювання чи фізичними особами.

Щодо доводів про певну дефектність товарно-транспортних накладних, колегія суддів зазначає, що часткова дефектність товарно-транспортних накладних жодним чином не спростовує обставин здійснення перевезень товару за замовленням позивача.

Товарно-транспортні накладні містять відомості щодо вантажовідправника, вантажоодержувача із зазначенням їх назви та адреси, відомості щодо замовника та виконавця, відомості щодо транспортного засобу, яким здійснено перевезення, марку транспортного засобу, реєстраційний номер, прізвища водія, відомості щодо товару (найменування, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю, загальну суму, вид пакування), відомості щодо кількості місць, що були перевезені, їх маси брутто, ким було отримано вантаж та які з ним були передані супровідні документи, мають відбитки печаток перевізників, замовника перевезення та вантажоодержувачів.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2015 р. № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.09.2015 р. № НОМЕР_2, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

З урахуванням встановлення правомірності формування позивачем валових витрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску, що обумовило протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Ухвалою судді-доповідача про відкриття апеляційного провадження у справі відстрочено апелянту сплату судового збору до вирішення справи по суті, у звязку з чим відповідно до ст. ст. 88, 94 КАС України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2792,63 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2016 р. в справі № 804/15084/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2016 р. в справі № 804/15084/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги залишити без змін.

Стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України (Отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, рахунок отримувача: 1004; КБКД 22030101; Код з ЄРДПОУ: 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012) з бюджетних асигнувань Новомосковської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (), що розташована по вул. Микити Головка, 30 у м. Новомосковську Дніпропетровської області, 51200, судовий збір у розмірі 2792 (дві тисячі сімсот девяносто дві) грн. 63 коп.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко