Справа № 227/1909/12
Суддя: Слободонюк М. В.
Дата ухвалення: 2012-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 227/1909/12
Провадження №2-а/227/379/12 Номер рядка звіту 21
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03.07.2012 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Слободонюк М.В.

при секретарі: Коломієць В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Хмільнику справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України у Вінницькій області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Хмільницького району та АТУ ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВС України у Вінницькій області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Хмільницького району та АТУ ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою інспектора ДПС ОСОБА_2 від 28.05.2012р. серії АВ1 № 166680 його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Вважає, що порушень Правил дорожнього руху, зокрема створення перешкод для руху автомобілів він не допускав, оскільки проїхав перехрестя без утворення перешкод для інших учасників руху та зупинився перед пішохідним переходом щоб пропустити пішоходів. Інспектор ДПС не взяв до уваги його пояснення, пояснення свідків, які знаходилися у салоні його автомобіля та безпідставно виніс постанову про застосування до нього адміністративного стягнення. Наведене і змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за обставин, викладених у позовній заяві, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак проти позову заперечив з підстав, викладених письмово та доданих до матеріалів справи. Вважає, що обставини викладені у позовній заяві не відповідають дійсності, а невизнання позивачем вини у скоєному правопорушенні є логічним враховуючи суму штрафу 510 грн.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Інспектор ДПС ОСОБА_2 проти позову теж заперечив та в судовому засіданні пояснив, що позивачем грубо порушено п. 16.4 Правил дорожнього руху при виїзді на перехрестя, очевидцями якого є зазначені у складеному ним протоколі свідки. Всі процесуальні дії як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення так і постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно гр. ОСОБА_1 вчинені ним у відповідності з вимогами закону, а тому просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову зважаючи на наступне.

Постановою в справі про адміністративне правопорушення від 28.05.2012 року серії АВ1 № 166680, винесеної ст. ІДПС ВДАІ Хмільницького МВ капітаном міліції ОСОБА_2 гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

З оскаржуваної постанови, а також протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 316011 від 28.05.2012р. вбачається, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 21043 н.з. АВ9741ВС 28.05.2012р. о 11:25 год., виїжджаючи з другорядної дороги на головну в м. Хмільнику по вул. Леніна зупинився на перехресті, чим створив перешкоду для руху автомобілів, які рухались по головній дорозі, тобто порушив вимоги п. 16.4 Правил дорожнього руху.

Так, п. 16.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 передбачено, що водієві забороняється виїжджати на будь-яке перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо утворився затор, який змусить водія зупинитися на перехресті, що створить перешкоду для руху інших транспортних засобів і пішоходів.

З метою зясування обставин проїзду позивачем перехрестя, а також його наслідків створення перешкоди для руху інших транспортних засобів судом, за клопотанням учасників процесу, викликано та допитано в судовому засіданні свідків: пасажирів автомобіля яким керував позивач ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.05.2012р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У своїх поясненнях свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що перебуваючи в салоні автомобіля, яким керував ОСОБА_1, та виїжджаючи на головну дорогу по вул. Леніна в м. Хмільнику водій дійсно зупинився на перехресті дороги перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів, та нікому з учасників дорожнього руху перешкод не створив, а відразу ж за перехрестям був зупинений працівниками ДАІ.

У свою чергу свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що керуючи транспортним засобом по вул. Леніна в м. Хмільнику та рухаючись по головній дорозі перед ним із другорядної дороги виїхав транспортний засіб під керуванням позивача, який зупинився поперек дороги на перехресті, так як попереду стояли інші транспортні засоби, у звязку з чим створив перешкоди для руху тих автомобілів, які їхали у відповідному напрямку, в тому числі і щодо його автомобіля. Для того, щоб звернути увагу позивача на його дії, ОСОБА_7 подав звуковий сигнал.

Свідок ОСОБА_6 також показав, що водій ОСОБА_1 проїжджаючи перехрестя по вул. Леніна в м. Хмільнику зупинився поперек дороги на перехресті, на якому стояли інші транспортні засоби, що пропускали пішоходів, а тому створив перешкоди руху для тих транспортних засобів, що рухалися по головній дорозі в попутному напрямку.

Надаючи оцінку розбіжностям, які містяться у свідченнях допитаних свідків суд звертає уваги на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зацікавленими особами (ОСОБА_3 є дружиною позивача, а ОСОБА_4 родичем), а тому до їх показів суд відноситься критично, крім того дані свідки не були залучені до справи при винесені оскаржуваної постанови і про їх наявність позивач, при розгляді інспектором ДПС справи про адміністративне правопорушення, не вказував та у своїх письмових поясненнях не зазначав. У той же час свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали повні та достовірні покази, які узгоджуються з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 316011 та підтверджують факт створення позивачем перешкод для руху транспортних засобів, зокрема те, що автомобіль ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги на головну зупинився на перехресті та перекрив рух іншим транспортним засобам.

При цьому суд враховує і ту обставину, що позивач виїжджаючи з другорядної дороги на головну та бачачи, що на перехресті перед пішохідним переходом стоять інші транспортні засоби, внаслідок чого у нього не було можливості відразу ж розпочати рух у загальному потоці, свідомо припускав можливість створення перешкоди дорожньому руху, однак легковажно розрахував на наслідки власних дій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Виходячи з вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги п. 16.4 Правил дорожнього руху, як наслідок - створено перешкоди дорожньому руху при проїзді перехрестя по вул. Леніна в м. Хмільнику що підтверджується належними доказами по справі, а тому Інспектор ДПС ОСОБА_2 правомірно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., тобто в мінімальних межах, визначених санкцією даної статті.

Будь-яких порушень вимог законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення чи в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено та матеріалами справи не доведено.

Твердження позивача про те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення ні в оскаржуваній постанові не вказано конкретних транспортних засобів, яким створено перешкоди руху не може розцінюватись судом як доказ відсутності самого порушення, оскільки відповідальність за недотримання п. 16.4 Правил дорожнього руху настає не тільки у випадку створення перешкоди конкретному транспортному засобу, а безперешкодному руху транспортних засобів в цілому. Крім того, інспектором ДПС ОСОБА_2 встановлена особа - свідок ОСОБА_5, транспортному засобу якого позивачем створено перешкоди у русі на перехресті.

Згідно з приписів ст. ст. 71, 86 КАС України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Субєктом владних повноважень доведено правомірність прийнятої 28.05.2012р. постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 166680, у зв'язку з чим у задоволені позову ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 1712, 255, 257 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України у Вінницькій області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектора ДПС ВДАІ з ОАТ Хмільницького району та АТУ ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Слободонюк М.В.