Справа № 206/4646/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
У Х В А Л А

Справа № 206/4646/16-а

17.08.2016 року Провадження № 6-а/206/4/16

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого- судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів судового контролю в порядку статті 267 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправними дії Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку раніше призначеної пенсії. Зобов'язано Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України у м. Дніпропетровську здійснити, ОСОБА_2, перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії починаючи з 01 березня 2016 року, з урахуванням довідки про складові заробітної плати №1117/07/31 від 11.03.2016 року видану управлінням Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська.

16 серпня 2016 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про вжиття заходів судового контролю в порядку ст. 267 КАС України.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступних висновків.

Як зазначає п.1 ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обовязків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети (Рішення у справах «Креуз проти Польщі», «Осман проти Сполученого королівства», та інш.). Також Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Відповідно до частини дев'ятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Заява ОСОБА_2 прохальної частини, як зазначено у вищезазначеній статті (про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду) не містить.

Статтею 267 КАС України встановлена процедура судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, а також вимоги до заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень відповідачем на виконання постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Так згідно приписів п.п.6, 7, 8 абз.2 ч.9 ст. 267 КАС України, у такій заяві повинні бути зазначені: відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день отримання виконавчого листа та предявлення його до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Зазначеним вимогам заява ОСОБА_2 не відповідає, необхідної інформації не містить.

Крім того, згідно абзацу 4 ч.9 ст. 267 КАС України до заяви повинен бути доданий доказ її надсилання рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення відповідачам і третім особам не раніше семи робочих днів до дня подання заяви до суду.

Однак суду ОСОБА_2 не надала будь-якого підтвердження надіслання своєї заяви відповідачу.

Також абзац 6 частини 9 статті 267 КАС України встановлює, що заява може бути подана протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку предявлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

Початок перебігу такого строку ОСОБА_2 не зазначила.

Відповідно до абзацу 8 частини 9 статті 267 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

З цих підстав, суд вважає, що заява ОСОБА_2 підлягає поверненню заявнику, як така, що не відповідає вищезазначеним вимогам ч.9 ст. 267 КАС України.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 165, 167, 267 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів судового контролю в порядку статті 267 КАС України повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня отримання її копії до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: С.В. Зайченко