Справа № 817/628/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 липня 2016 р.Р і в н е 817/628/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Єрмошкіна Л.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання " ОСС
до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т АН О В И В:

Кооперативне підприємство «Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання» Рівненської обласної спілки споживчих товариств (далі - КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 26.01.2016, яким зобовязано сплатити штраф в сумі 5692,89 грн. за платежем «орендна плата з юридичних осіб», № від 26.01.2016, яким зобовязано сплатити штраф в сумі 3431,86 грн. за платежем «орендна плата з юридичних осіб».

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, повинні ґрунтуватися на конкретно визначених нормах законодавства, із зазначенням первинних документів, на підставі яких робиться висновок про наявність порушення, а не на субєктивних порушеннях. Крім того, позивач покликається на порушення порядку проведення перевірки та оформлення її результатів, та вказує на безпідставне застосування штрафних санкцій. З наведених підстав, позивач просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач адміністративний позов не визнав, про що подав письмове заперечення проти позову. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що проведеною перевіркою було встановлено затримку сплати КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС узгодженої суми грошового зобов'язання, згідно з податковою декларацією з плати за землю № від 17.02.2015. На основі відповідних перевірок було складено відповідний акт №7 від 11.01.2016 та винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. З огляду на вище наведене, на думку контролюючого органу, податкові повідомлення-рішення від 26.01.2016 № та № є обґрунтованими та такими, що прийнятті відповідно до вимог податкового законодавства. З наведених підстав, представник відповідача, застосування штрафних санкцій до позивача, вважає правомірним. В задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог(а.с.77-78).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Суд встановив, що ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області проведено перевірку позивача, за результатами якої складено акт №7 від 11.01.2016 "Про своєчасність сплати узгодженої суми грошового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності" (далі - акт перевірки №7 від 11.01.2016).

Перевіркою встановлено, що КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання" ОСС в порушення п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України затримало сплату узгодженої суми грошового зобов'язання, нарахованого згідно податкової декларації з плати за землю за 2015 рік № НОМЕР_1 від 17.02.2015, а саме:

- на 61 днів по терміну сплати 30.10.2015 фактично погашено 30.12.2015 на суму 28464,46 грн.;

- на 30 днів по терміну сплати 30.11.2015 фактично погашено 30.12.2015 на суму 32318,64 грн.

Так, на підставі матеріалів перевірки ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 26.01.2016 про визначення штрафних (фінансових) санкцій (за ставкою 20%) у сумі 5692,89 грн., за затримку на 61 календарний день сплати суми грошового зобовязання в розмірі 28464,46 грн.(а.с.10).

З розрахунку штрафної санкції до акта перевірки №201 від 26.10.2015 встановлено, що за результатами проведеної перевірки контролюючий орган застосував до платника податків штрафні санкції:

- в сумі 5692,89 грн. - за порушення строку сплати грошового зобов'язання в сумі 28464,46 грн. по прострочені на 61 день, за період з 30.12.2015 по 31.10.2015;

Також, на підставі матеріалів перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 26.01.2016 про визначення штрафних (фінансових) санкцій (за ставкою 10%) у сумі 3431,86 грн., за затримку на 30 календарних днів сплати суми грошового зобовязання в розмірі 34318,64 грн.(а.с.11).

З розрахунку штрафної санкції до акта перевірки №7 від 11.01.2016 встановлено, що за результатами проведеної перевірки контролюючий орган застосував до платника податків штрафні санкції:

- в сумі 3413,86 грн. - за порушення строку сплати грошового зобов'язання в сумі 34318,64 грн. по прострочені на 30 днів, за період з 30.12.2015 по 01.12.15.

Наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що позивач в адміністративному порядку оскаржував спірні податкові повідомлення-рішення. Так, за наслідками оскарження, рішенням від 29.03.2016 ГУ ДФС у Рівненській області скарга платника податків залишена - без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.8-9).

Також, рішенням від 14.04.2016 ДФС України, скарга позивача залишена - без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.7).

Будучи незгідним із прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі - ПК України)).

Відповідно до п. п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки(п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій)

З дослідженого судом акта перевірки №7 від 11.01.2016 встановлено, що податковим органом проведена перевірка позивача на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20.1 ст.20 ПК України, при цьому відображено відомості щодо граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, а також відомості щодо дати та сум фактичної сплати зобов'язання. З наведеного слідує, що податковим органом досліджувались не виключно дані, зазначені в податковій декларації платника податків, а також інші відомості, відтак проведена перевірка не є камеральною відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст. 75 ПК України, а є документальною перевіркою.

Так, в п.п.75.1.2 п.75.1 ПК України міститься, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки визначено в статті 79 ПК України.

Так, в п. 79.1 цього Кодексу міститься, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом

Разом з тим, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2 ст.79 ПК України).

З цього слідує, що виконання умов вище згадуваних статей, надає посадовим особам контролюючого органу, право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Представник відповідача наголосив на тому, що прийняття наказу про проведення камеральної перевірки та завчасне повідомлення платника податку про початок проведення такої Податковим кодексом України не передбачено.

Водночас суд дійшов висновку, що податковий орган порушив установлену законом процедуру проведення документальної перевірки позивача, діяв поза межами правового поля. Відтак відображені в акті перевірки від №7 від 11.01.2016 відомості не можуть бути взяті до уваги судом відповідно до ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки такі відомості одержані контролюючим органом з порушенням закону. Більше того, застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов'язань, за відсутності факту проведення перевірки, в визначеному законом порядку, не може бути визнано обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За таких обставин, прийняті на підставі акту перевірки № 7 від 11.01.2016 податкові повідомлення-рішення від 26.01.2016 № та № - є необґрунтованими та безпідставними.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобовязаний субєкт владних повноважень, в даному випадку ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області.

Водночас відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності та обґрунтованості прийнятих рішень. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги - є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області від 26.01.2016 № та №.

Присудити на користь позивача КП "Рівненське гуртово-роздрібне об'єднання " ОСС за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.