Справа № 816/877/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/877/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області
до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:

08.06.2016 Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - Кременчуцька ОДПІ, позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, відповідач) та з урахуванням часткової сплати заборгованості просить стягнути податковий боргу з податку на додану вартість у розмірі 67 045,84 грн, з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 52 052,09 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Правом подати суду заперечення проти позову та докази на підтвердження своїх доводів не скористався.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрована як фізична особа - підприємець 20.04.2004 та перебуває на обліку в Кременчуцькій ОДПІ з 21.04.2004.

За даними Кременчуцької ОДПІ відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, у розмірі 52052,09 грн та з податку на додану вартість у розмірі 67045,84 грн (а.с.11-12).

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, виникла внаслідок несплати самостійно задекларованої суми податкового зобов'язання у розмірі 608,13 грн згідно з податковим розрахунком від 05.02.2016 № (а.с.13).

18.09.2014 працівниками Кременчуцької ОДПІ проведено документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2013, про що складено акт перевірки №2224/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 (а.с.14-16).

На підставі вказаного акта перевірки складено податкове повідомлення-рішення №/11691 від 02.10.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання у загальному розмірі 50602,51 грн (а.с.23).

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням-рішенням, платник оскаржив його в судовому порядку.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 у справі №816/4628/14 у задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено (а.с.57-62). Вказана постанова набрала законної сили 28.03.2015.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 у справі №816/4628/14 підтверджено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014 №/11691.

Пунктом 56.18 статі 56 Податкового кодексу України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином сума грошового зобов'язання за податковими повідомленням - рішенням Кременчуцької ОДПІ від 02.10.2014 №/11691 на теперішній час є узгодженою та відповідно набула статусу податкового боргу.

Зважаючи на фактичне заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, на підставі приписів статті 129 Податкового кодексу України, позивачем нараховано пеню у розмірі 3347,92 грн.

Заборгованість відповідача частково погашена за рахунок наявної переплати у розмірі 1928,70 грн та сплати коштів у розмірі 609,00 грн.

Враховуючи порушення строків сплати узгоджених зобов'язань та на підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня у розмірі 31,23 грн.

Таким чином за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 52052,09 грн.

Заборгованість відповідача з податку на додану вартість виникла у зв'язку із несплатою самостійно задекларованих сум податкових зобов'язань згідно податкових декларацій:

- № від 16.11.2015, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 962,00 грн (а.с.67);

- № від 15.12.2015, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 1289,00 грн (а.с.18);

- № від 14.01.2016, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 1463,00 грн (а.с.17);

- № від 16.02.2016, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 803,00 грн (а.с.19);

- № від 15.03.2016, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 1038,00 грн (а.с.22);

- № від 15.04.2016, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 1802,00 грн (а.с.20);

- № від 16.05.2016, самостійно визначена сума податкового зобов'язання у розмірі 776,00 грн (а.с.21).

Виходячи із приписів пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, сума податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає платник податків у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу, вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Отже, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, є узгодженим з дня подання такої декларації.

Крім того, на підставі акта перевірки від 18.09.2014 №2224/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 (а.с.14-16), позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/11692 від 02.10.2014, яким збільшено суму грошового зобов'язання у загальному розмірі 62875,00 грн (а.с.23 зворотній бік)

Не погоджуючись із даним податковим повідомленням-рішенням, платник оскаржив його в судовому порядку.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 у справі № 816/4628/14, у задоволені адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено (а.с.57-62). Вказана постанова набрала законної сили 28.03.2015.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Отже, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 у справі №816/4628/14 підтверджено правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 02.10.2014 №/11692.

Пунктом 56.18 статі 56 Податкового кодексу України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином сума грошового зобов'язання за податковими повідомленням - рішенням Кременчуцької ОДПІ від 02.10.2014 №/11692 на теперішній час є узгодженою та відповідно набула статусу податкового боргу.

Зважаючи на фактичне заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість, на підставі приписів статті 129 Податкового кодексу України, позивачем нараховано пеню у розмірі 6011,62 грн.

08.02.2016 працівниками Кременчуцької ОДПІ проведена перевірка своєчасності сплати податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1, про що складено акт перевірки №000008/16-03-17-01/НОМЕР_1 (а.с.25 зворотній бік).

На підставі вказаного акта перевірки складено податкові повідомлення-рішення:

- №/141 від 08.02.2016, яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 292,60 грн (а.с.25);

- №/141 від 08.02.2016, яким зобов'язано сплатити штраф у розмірі 128,90 грн (а.с.24).

Податкові повідомлення-рішення від 08.02.2016 №/141 та №/141 вручені відповідачу 10.02.2016.

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень від 08.02.2016 №/141 та №/141.

Заборгованість відповідача частково погашена за рахунок наявної переплати у розмірі 962,00 грн та сплати коштів у розмірі 9940,00 грн.

Враховуючи порушення строків сплати узгоджених зобов'язань та на підставі статті 129 Податкового кодексу України відповідачу нарахована пеня у розмірі 506,72 грн.

Таким чином за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 67045,84 грн.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Отже, сума несплаченого відповідачем податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 52052,09 грн та з податку на додану вартість у розмірі 67045,84 грн є сумою податкового боргу.

Наявність податкового боргу у ФОП ОСОБА_1 підтверджується також відомостями облікової картки платника податків, копії якої надана позивачем.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень 14.12.2015 позивачем винесено податкову вимогу №2779-23/265, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та отримана останнім 30.12.2015 (а.с.27).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Внаслідок того, що ФОП ОСОБА_1 станом на дату розгляду та вирішення справи податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 52052,09 грн та з податку на додану вартість у розмірі 67045,84 грн не сплатила, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини четвертої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у цій справі не підлягають стягненню з відповідача, оскільки у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 17, 71, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість:

з податку на додану вартість у розмірі 67045 (шістдесят сім тисяч сорок п'ять) гривень 84 коп. на р/р 0008, одержувач: УК у м.Кременчуці /м.Кременчук/ 14010100, код одержувача: 37965850, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019;

з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 52052 (п'ятдесят дві тисячі п'ятдесят дві) гривні 09 коп. на р/р 0008, одержувач: УК у м.Кременчуці /м.Кременчук/ 11010500, код одержувача: 37965850, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна