Справа № 806/902/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року м.Житомир справа № 806/902/16

категорія 8.3.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківської Н.В. ,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Глибочанське-ОСМВ" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання дій неправомірними, скасування податкових повідомлень-рішень від 18.03.2016 р. №, №,

встановив:

Приватне підприємство "Глибочанське-ОСМВ" звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області по проведенню камеральної перевірки Приватного підприємства "Глибочанське-ОСМВ",

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.03.2016 року №, №.

В обґрунтування позову зазначає, що 17.02.2016 відповідачем було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість підприємства, за результатами якої складено акт перевірки від 17.02.2016 №731/15-01. На підставі висновків акту перевірки податковою винесені податкові повідомлення-рішення №, №, якими за порушення строку сплати суми грошового зобов"язання з ПДВ, що залишаються у розпорядженні с/г підприємства, згідно п.126.1 ст.126 ПКУ застосовано штраф у сумі 142527,40 грн. (ппр №) та у сумі 12392,00 грн. (№). Позивач вважає дії щодо проведення камеральної перевірки підприємства неправомірними, оскільки під час камеральної перевірки перевіряються дані задекларовані у податковій звітності, предметом камеральної перевірки не може бути дослідження своєчасності сплати платником податків податкових зобов"язань. Водночас, зазначає, що за результатами перевірки відповідачем не було встановлено порушень строків сплати податків січень-вересень 2015 р. Вважає податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Податкового кодексу, а перевірку неправомірною та такою, що проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що за результатами камеральної перевірки позивача встановлено, що відповідно до поданих підприємством податкових декларацій з податку на додану вартість за січень-вереснь 2015 року сума податку на додану вартість, яка залишається в розпорядженні сільськогосподарського підприємства в сумі 712642 грн. перерахована на спецрахунок із затримкою від 99 до 198 днів та в сумі 123924 грн. із затримкою від 11 до 22 дні. Оскільки зарахування грошових коштів на відповідний спеціальний рахунок фактично відбулося після настання граничних термінів сплати узгоджених сум податкових зобов"язань, застосовані до ПП "Глибочанське ОСМВ" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 12392,40 грн. (10%) та в розмірі 142528,40 грн. (20%) є правомірними, а тому і податкові повідомлення-рішення прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 17.02.2016 Житомирською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області по ПП "Глибочанське ОСМВ" проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість за січень-вересень 2015 р.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 17.02.2016 №731/15-01.

Перевіркою встановлено, що податкові зобов"язання по податку на додану вартість ПП "Глибочанське ОСМВ", визначені згідно поданих декларацій з ПДВ за січень-вересень 2015 р. вважаються узгодженими відповідно до п.54.1 ст.54, п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. за №2755-VI (із змінами та доповненнями), які не сплачені у встановлений законом термін, чим порушено вимоги п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

26.02.2016 ПП "Глибочанське-ОСМВ" подало до Житомирської ОДПІ заперечення на акт перевірки 17.02.2016 №731/15-01, за результатом розгляду яких, Житомирською ОДПІ прийнято рішення залишити акт перевірки без змін, а заперечення - без задоволення. (а.с.23-28).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 №, яким позивача зобов"язано сплатити штраф у розмірі 142528,40 грн. за затримку на 98-197 календарних дні сплати грошового зобов"язання з ПДВ, що залишаються у розпорядженні с/г підприємства згідно ст.209 ПКУ у сумі 712642,0 грн. (а.с. 19).

- податкове повідомлення-рішення від 18.02.2016 №, яким позивача зобов"язано сплатити штраф у розмірі 12392,40 грн. за затримку на 7,12,18 календарних днів сплати грошового зобов"язання з ПДВ, що залишаються у розпорядженні с/г підприємства згідно ст.209 ПКУ у сумі 123924,0 грн. (а.с. 21).

31 березня 2016 року ПП "Глибочанське-ОСМВ" до Головного управління ДФС у Житомирській області подано скаргу про перегляд податкового повідомлення-рішення № від 18.02.2016 та № від 18.02.2016. (а.с.29-34).

25.04.2016, за результатами розгляду скарги, Головним управлінням ДФС у Житомирській області прийнято рішення №341/0/06-30-10-07-07, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення. (а.с.35-36).

Вважаючи дії відповідача по проведенню камеральної перевірки неправомірними, а податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України.

Права контролюючого органу визначені статтею 20 Податкового кодексу України, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 якої встановлено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального

Згідно зі статтею 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

З системного аналізу наведених положень Податкового кодексу України слідує, що камеральна перевірка має свої специфічні ознаки, які притаманні тільки даному виду перевірки. Зокрема, податковим законодавством не визначено підстави для її проведення, не передбачено вчинення контролюючим органом певних дій, при дотриманні яких можливе її проведення, як то направлення запиту, винесення наказу, направлення на проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки та направлення (вручення) цих документів платнику податків,

Тобто, предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути тільки дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків, зокрема, правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків.

Під арифметичною помилкою слід розуміти помилки або описки, допущені платником податку при заповненні декларації або додатків до них, зокрема при виконанні арифметичних дій, передбачених при обчисленні об'єкта оподаткування з метою визначення податкових зобов'язань з податку, збору, обов'язкового платежу (додавання або вирахування відповідних рядків), а також описки, допущені при перенесенні даних із додатків, на підставі яких заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлена кома при застосуванні одиниці виміру, неправильно перенесений підсумок з додатка та ін.).

Під методологічною помилкою, у свою чергу, слід розуміти помилку, допущену платником податків при складанні ним декларації, яка полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні податкового зобов'язання з того чи іншого податку, збору (обов'язкового платежу).

При цьому, будь-які дослідження документів, які були підставою для таких розрахунків, при проведенні камеральної перевірки не проводяться, оскільки це є предметом документальної перевірки.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, у ході камеральної перевірки контролюючим органом було проведено перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість по податкових деклараціях з податку на додану вартість за січень-вересень 2015 року.

Суд зазначає, що своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів є предметом саме документальної перевірки, умови, порядок призначення та проведення якої суттєво відрізняються від камеральної перевірки.

Так, відповідно до пп. 75.1.2. п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків .

Відтак, суд приходить до висновку, що підчас камеральної перевірки перевіряються дані задекларовані у податковій звітності, однак її предметом не може бути дослідження своєчасності сплати платником податків податкових зобов'язань, оскільки дані висновки контролюючий орган може зробити лише за результатами документальної перевірки на підставі дослідження відповідних документів.

Підсумовуючи викладене, висновки обумовленого акту камеральної перевірки не можуть бути належними доказами щодо несвоєчасної сплати платником податків узгоджених зобов'язань.

Як встановлено судом, документальна перевірка щодо своєчасності сплати грошового зобов'язанням, визначеного у податкових повідомленнях - рішеннях від 18.02.2016 № та № не проводилася.

Водночас, у акті Житомирської ОДПІ від 17.02.2016 №731/15-01, складеним за результатом камеральної перевірки ПП "Глибочанське -ОСМВ", порушень дотримання строків сплати податків за період січень-вересень 2015 року не було встановлено. Водночас, вказаний акт містить лише розрахунки штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що досліджуючи обставини декларування позивачем показників декларації, відповідач вийшов за межі обставин, які перевіряються під час камеральної перевірки, тобто відповідач діяв неправомірно.

На підставі викладеного, акт камеральної перевірки є доказом, здобутим із порушенням закону, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 70 КАС України, судом до уваги не береться та, відповідно, не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення, що, у свою чергу, є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірності своїх дій при проведенні камеральної перевірки та у зв"язку з цим винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тому суд дійшов висновку, що позов Приватного підприємства "Глибочанське-ОСМВ" є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись статтями 86,94,158-162,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області по проведенню камеральної перевірки Приватного підприємства "Глибочанське-ОСМВ", за результатами якої складено акт від 17.02.2016 року № 731/15-01.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.03.2016 року №, №.

Відшкодувати Приватному підприємству "Глибочанське-ОСМВ" 3701,80 грн. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 22 серпня 2016 р.