Справа № 490/8188/16-а
Суддя: Черенкова Н. П.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/8188/16-а
н/п 2-а/490/563/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П. розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування пункту рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним на скасувати пункт 22 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 13.02.2015 року №98, згідно якого житловому будинку з господарськими по побутовими спорудами по вул.. Скороходова, 139 (Літ. А прим. С№1-1 за №1-4, з №2-2до №2-5 заг. Площ. 71,9 кв.м., Літ. Н, Ж, П, С2, Ш, МПД), який належить ОСОБА_2, надано нову адресу: вул. Скороходова, 139/1.

При цьому, позивач, як на підставу позовних вимог послався на порушення його права власності та порушення закону при прийнятті даного рішення.

Рішення прийнято в порядку ст. 40 Закону України «Про місцеве самоврядування».

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 26 березня 2002 року визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати не будь-які питання суспільного життя, а питання саме місцевого значення, тобто такі, які пов'язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад і перелік яких визначено у Конституції і законах України (пункти 4, 5 мотивувальної частини Рішення від 26 березня 2002 року № 6-рп/2002 у справі про охорону трудових прав депутатів місцевих рад).

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що територіальна громада - жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Такий висновок узгоджується із правовими позиціями Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001.

За такого, оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним актом індивідуальної дії.

Зміст ст. 40 Закону передбачає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

У відповідності до ст. 2 ЦК України, учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_3 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За такого, вказаний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадженні по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування пункту рішення.

Роз*яснити право позивачу на пред*явлення даного позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст.ст. 186 КАС України.

Суддя Н.П. Черенкова