Справа № 2а-3867/09/1770
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2012-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2012 р. Справа № 51590/09

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Макарика В.Я., Гуляка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року по справі за позовом Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції (Березнівське відділення) Рівненської області до субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Костопільська МДПІ (Березнівське відділення) звернулася 16.04.2009 року в суд з позовом до СПД-ФО ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перед бюджетом зі сплати пені за порушення розрахунків у сфері зовнішньо - економічної діяльності в сумі 48987,61 грн. та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі 340 грн., а в загальній сумі 49327,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що за наслідками виявлених порушень податковим органом винесено рішення форми «С» від 19.01.2009 року № /0, яким визначено до сплати суму пені за порушення термінів розрахунків за невиконання зобовязань та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року позов задоволено. Суд виходив з того, що відповідачем було порушено норми п. 4.2.1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона відповідача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги в основному покликається на те, що матеріальні цінності, зазначені в імпортному контракті № 2007/2 від 12.12.2007 року між СПД-ФО ОСОБА_1 та нерезидентом республіки Німеччина приватним підприємцем ОСОБА_2 вчасно надійшли на територію України і як наслідок - жодних збитків держава не понесла. Тому нараховані штрафні санкцій податковою інспекцією та визнані судом як правомірні є безпідставними.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що відповідач 30.06.2000 року зареєстрований Березнівською РДА як фізична особа-підприємець. Згідно даних обліку позивача за СПД-ФО ОСОБА_1 станом на 07.04.2009 року рахується заборгованість перед бюджетом по сплаті пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо - економічної діяльності та штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства в сумі 49327,61 грн.

Така заборгованість відповідача по сплаті пені за порушення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в сумі 48987,61 грн. та заборгованість по сплаті штрафних санкцій за порушення ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» в сумі 340 грн., виникла на підставі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 19.01.2009 року, яке прийняте в результаті проведеної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185/94 виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Згідно з ст. 2 Закону №185/94 імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики.

Так із норм ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 року №15-93 випливає, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України.

Відтак, вірними є твердження суду першої інстанції про те, відповідачем не дотримано даної вимоги та не подано при наявності дебіторської заборгованості за межами України декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту і перебувають за межами України. Відповідно позивач правомірно за порушення валютного законодавства застосував до відповідача штрафні санкції, передбачені ст. 16 Декрету, в сумі 340 грн.

Слід врахувати, що відповідно до п. 4.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» якщо сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобов'язання та має право на оскарження цієї суми у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, оскільки відповідач не оскаржував рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 19.01.2009 року, на підставі якого виникла заборгованість по пені за порушення відповідачем строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та по штрафних санкціях за порушення валютного законодавства, зокрема ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», то сума боргу в розмірі 49327,61 грн. є узгодженою і підлягає сплаті.

Разом з тим, відповідачем не сплачено борг по пені за порушення розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності та по штрафних санкціях за порушення валютного законодавства в сумі 49327,61 грн. та відповідне рішення не оскаржувалося у встановленому законом порядку відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відтак, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 11 червня 2009 року по справі № 2а-3867/09/1770, без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

Судді В.Я. Макарик

ОСОБА_3.