Справа № 817/2864/13-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" серпня 2016 р. м. Київ К/800/61991/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Донця О.Є.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: позивача: Буковського В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" до Державної фінансової інспекції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги Державної фінансової інспекції в Рівненській області від 01.08.2013 №17-07/5139 «Про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни».

Позовні вимоги мотивовано протиправністю вимоги від 01.08.2013 №17-07/5139 як такої, що сформовано на підставі хибних висновків акту ревізії від 17.07.2013 №17-07-06/53.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року, позов задоволено: визнано протиправною та скасовано вимогу Державної фінансової інспекції в Рівненській області від 01.08.2013 №17-07/5139 "Про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни".

У поданій касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Рівненській області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Імені Воловікова» впродовж 2010-2011 років проведено капітальний ремонт молочного комплексу з добудовою доїльного залу в с.Іллін, Гощанського району Рівненської області, та будівництво корівника на 600 голів (2-га черга будівництва) на фермі с.Іллін загальною вартістю в розмірі 35054283,72 грн.

З метою часткового відшкодування вартості проведеного будівництва та реконструкції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2010 №900 позивачем 25.11.2011 до Головного управління агропромислового розвитку Рівненської обласної державної адміністрації подано заяву для участі у конкурсі на отримання часткового відшкодування вартості будівництва та реконструкції тваринницьких ферм та комплексів.

За наслідком проведеного конкурсу Головним управлінням агропромислового розвитку Рівненської обласної державної адміністрації ТОВ СГП «Імені Воловікова» визнано переможцем конкурсу та включено до реєстру суб'єктів господарювання, які претендують на часткове відшкодування вартості будівництва та реконструкції тваринницьких ферм і комплексів. Загальна вартість робіт, виконаних ТОВ СГП «Імені Воловікова», яка взята за основу для нарахування часткової компенсації згідно наданих позивачем для конкурсу пакету документів становила 23415733,59 грн. без ПДВ, з яких: капітальний ремонт молочного комплексу 14499908,59 грн.; будівництво корівника - 8915825,00грн.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 15.12.2011 №721, яким затверджено розподіл коштів, передбачених у державному бюджеті для часткового відшкодування вартості будівництва та реконструкції тваринницьких ферм і комплексів, Головним управлінням агропромислового розвитку Рівненської обласної державної адміністрації на рахунок позивача, протягом липня-жовтня 2012 року перераховано 11 707 860,00 грн.

З метою перевірки дотримання законодавства при отриманні та використанні бюджетних коштів за відповідними програмами Державною фінансовою інспекцією у Рівненській області проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ТОВ СГП «Імені Воловікова» за період з 01.01.2010 по 01.06.2013.

За результатом проведеної ревізії відповідачем складено акт №17-07-06/53 від 17.07.2013, яким встановлено ряд порушень, у зв'язку із необхідністю усунення яких позивачу скеровано вимогу "Про усунення, виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни" №17-07-17/5139 від 01.08.2013 р., що зобов'язує позивача опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб. Також вказано, що:

проведеною ревізією здійснення ПП "Фірма Атріум" авторського нагляду по об'єкту "Капітальний ремонт молочного комплексу з добудовою доїльного залу в с.Іллін, Гощанського району" встановлено, що всупереч п.5. "Порядку здійснення авторського нагляду під час будівництва об'єкта архітектури", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11.07.2007 №903 в ТОВ СГП "Імені Воловікова" відсутній журнал авторського нагляду, що вказує на відсутність (не здійснення) ПП "Фірма Атріум" авторського нагляду. Внаслідок оплати вартості виконаних робіт, які не підтверджено, завдано матеріальної шкоди (збитків) ТОВ СГП "Імені Воловікова" на суму 10000,00 грн. та позивача зобов'язано відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 10000,00 грн. перед ПП "Фірма Атріум" за наслідками проведення оплати вартості виконаних робіт, які не підтверджено та стягнути, в тому числі, шляхом проведення претензійно-позовної роботи до ПП "Фірма Атріум" кошти в сумі 10000,00 грн. за фактично не підтверджені роботи по авторському нагляду. В разі не повернення коштів стягнути з осіб, винних у допущеному порушенні, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України;

у зв'язку із тим, що при проведенні ревізії видатків на капітальний ремонт та фактичне їх виконання, здійснення контрольних обмірів виконаних робіт Державною фінансовою інспекцією встановлено невідповідність між фактичними обсягами виконаних робіт і обсягами, включеними в акти форми № КБ-2в, що призвело до завищення обсягів виконаних будівельних робіт на суму 97 526,65 грн. та, відповідно, нанесення матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на суму 40636,10 грн. та матеріальної шкоди (збитків) ТОВ СГП "Імені Воловікова" на суму 56890,55 грн., позивача зобов'язано відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 97526,65 грн. за наслідками виявленої невідповідності між фактичними обсягами виконаних робіт і включеними в акти форми № КБ-2в за ПП "Галсинтез Плюс" на суму 90094,73 грн. та ТОВ "Технік" на суму 7431,92 грн. та вжити заходів щодо стягнення коштів в сумі 97526,65 грн.

ДФІ в Рівненській області дійшла висновку, що підприємству зайво відшкодовано кошти державного бюджету за КПКВ 2801180 на суму 40 636,10 грн. внаслідок завищення вартості виконаних робіт, які увійшли до відшкодування на суму 81272,21 грн. (без урахування ПДВ). У зв'язку з чим зобов'язано позивача забезпечити повернення до державного бюджету кошти в сумі 40636,10 грн.

Вказуючи на протиправність вимоги від 01.08.2013 №17-07/5139 товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" звернулось до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності вимоги від 01.08.2013 №17-07/5139 як такої, що сформовано на підставі хибних висновків акту ревізії від 17.07.2013 №17-07-06/53.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2939-ХІІ) встановлено, що головним завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Пункт 7 статті 10 Закону № 2939-XII закріплює право органу державного фінансового контролю пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання визначає Порядок проведення інспектування державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550.

За правилами пункту 2 зазначеного Порядку інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За правилами пунктів 45, 46 Порядку проведення інспектування у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи о контролюючого органу, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з пунктом 50 цього Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного колегія суддів вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, вимогою від

відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 10000,00 грн. перед ПП "Фірма Атріум" та стягнути, в тому числі, шляхом проведення претензійно-позовної роботи до ПП "Фірма Атріум" кошти в сумі 10000,00 грн. за фактично не підтверджені роботи по авторському нагляду або ж стягнути з осіб, винних у допущеному порушенні, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст.ст.130-136 Кодексу законів про працю України;

відобразити в обліку дебіторську заборгованість в сумі 97526,65 грн. за наслідками виявленої невідповідності між фактичними обсягами виконаних робіт і включеними в акти форми № КБ-2в за ПП "Галсинтез Плюс" на суму 90094,73 грн. та ТОВ "Технік" на суму 7431,92 грн. та вжити заходів щодо стягнення коштів в сумі 97526,65 грн.

забезпечити повернення до державного бюджету кошти в сумі 40636,10 грн.

Тобто, інспекцією вказано на факт заподіяння збитків позивачеві та позивачем, зазначено їх розмір та зобов'язано підприємство вчинити дії, спрямовані на забезпечення повернення вказаних коштів як підприємству, так і державному бюджету.

У той же час, враховуючи те, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово у судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, виходячи з того, що правильність обчислення збитків має перевірятися судом, який розглядає позов про їх стягнення, колегія суддів, виходячи із завдань адміністративного судочинства, вказує на передчасність захисту прав позивача у заявлений ним спосіб, у зв'язку з чим вказує на помилковість позиції судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду України, що викладена у постановах від 15 квітня та 13 травня 2013 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14 відповідно) та у поставної від 20 січня 2015 року у справі №21-603а14.

Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 229, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Рівненській області задовольнити.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2014 року скасувати.

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Імені Воловікова" до Державної фінансової інспекції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя Гончар Л.Я.