Справа № 804/4796/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
22 серпня 2016 р.Справа №804/4796/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі клопотання позивача про забезпечення позову в адміністративній справі №804/4796/16 за позовом Приватного підприємства «Таврія» до відповідача 1 державного реєстратора Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Микитюк Юлії Миколаївни, відповідача 2 Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Фермерське господарство «Скорук Максим Анатолійович», ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішень, -
- індексний №30018561 від 13 червня 2016 року про реєстрацію речового права Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович» на оренду земельної ділянки розміром 9,3036 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі договору оренди землі б/н від 12 квітня 2016 року з ОСОБА_2;
- індексний №30026904 від 13 червня 2016 року про реєстрацію речового права Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович» на оренду земельної ділянки розміром 9,292 га, кадастровий номер НОМЕР_2, на підставі договору оренди землі б/н від 12 квітня 2016 року з ОСОБА_3.
Ухвалою суду від 22 серпня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №804/4796/16.
Разом із позовною заявою Приватним підприємством «Таврія» подано до суду клопотання про забезпечення позову шляхом:
- зупинення дії оскаржуваних рішень державного реєстратора Томаківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Микитюк Юлії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 3001561, 30026904 від 13 червня 2016 року;
- заборони державним реєстраторам районних державних адміністрацій та міським радам Дніпропетровської області, будь-яким нотаріусам як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора, а також будь-яким іншим суб'єктам державної реєстрації вчиняти дії, пов'язані з реєстрацією речових прав Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович» на оренду земельних ділянок:
- - ОСОБА_2 розміром 9,3036 га, кадастровий номер НОМЕР_1;
- - ОСОБА_3 розміром 9,292 га, кадастровий номер НОМЕР_2.
В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що:
- необхідність забезпечення позову обумовлюється тим що захист законних прав та інтересів Приватного підприємства «Таврія» без вжиття таких заходів стане неможливим, адже у разі подальшого задоволення судом позовних вимог існує вірогідність загрози вчинення державної реєстрації подальших протиправних реєстраційних дій, що пов'язані з реєстрацією речового права Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович» на оренду спірних земельних ділянок, що завдасть позивачу серйозних збитків у зв'язку з неправомірним користуванням такими земельними ділянками, а тому відновлення порушених прав позивача на оренду землі за рішенням суду буде унеможливлене та потребуватиме значних зусиль, часу та витрат;
- ознаки неправомірності оскаржуваних рішень є очевидними, оскільки рішеннями суду, які набрали законної сили та які надані у додатках до позовної заяви, право оренди спірних земельних ділянок Приватного підприємства «Таврія» визнано поновленим, а Фермерського господарства «Скорук Максим Анатолійович» недійним, проте обов'язковість судових рішень не зупинила державного реєстратора, який, незважаючи на дійсність права оренди позивача, здійснив незаконну державну реєстрацію договорів оренди.
Розглянувши подані документи та матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Частинами третьою та четвертою цієї статті визначено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач, заявляючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, не довів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, не зазначив обґрунтованих причин для їх застосування, у тому числі жодним чином не обґрунтовані доводи позивача щодо можливого проведення державної реєстрації права оренди на вищевказані земельні ділянки за ФГ «ОСОБА_4.», яка вже відбулась та оскаржується позивачем у цій справі.
Наведені доводи позивача із посиланням на чинні судові рішення про скасування договорів оренди стосуються договорів оренди укладених між третіми особами (ФГ «ОСОБА_4.» та ОСОБА_2, ФГ «ОСОБА_4.» та ОСОБА_3) у 2012 році, тоді як спірні рішення щодо реєстрації речових прав вчинені на підставі договорів, укладених між такими особами 12 квітня 2016 року.
Таким чином, судом не встановлена наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, у зв'язку із чим суд не знайшов беззаперечних підстав для вжиття заявлених заходів забезпечення адміністративного позову.
Крім того, заявленими способами забезпечення позову позивач фактично до вирішення спору по суті намагається отримати висновок суду щодо протиправності оскаржуваного рішення, тобто отримати задоволення позовних вимог до вирішення справи по суті заявленого спору.
У такому випадку судом фактично ухвалюватиметься рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Отже, забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суд вийде за межі призначення такого заходу як забезпечення позову, передбаченого частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.
Крім того, заявлені способи забезпечення, виходять за межі, встановлені процесуальним законом для інституту забезпечення позову. Так, адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії. Проте, позивач просить встановити заборону для невизначеного та необмеженого кола осіб та щодо необмеженого кола дій.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.
Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання Приватного підприємства «Таврія» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі №804/4796/16 - відмовити.
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Верба