Справа № 667/1580/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 667/1580/16-а

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Рядча Т.І.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Осавуляк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 черня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження Херсонського міського голови від 18.12.2015 року, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

11.03.2016 року ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом до Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження Херсонського міського голови від 18.12.2015 року № 906-к «Про переведення ОСОБА_3 та тимчасове покладення обов'язків першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади», поновлення ОСОБА_3 на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, з 18.12.2015 року.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2016 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Херсонський міський голова Миколаєнко Володимир Васильович подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду.

Відповідач зазначає, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилається на те, що оскаржуване розпорядження є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки його прийняття було обумовлено ухваленням Херсонською міською радою рішення від 02.12.2015 року № 1 «Про розпуск виконавчого комітету Херсонської міської ради VI скликання» та рішення від 18.12.2015 року № 6 «Про утворення виконавчого комітету Херсонської міської ради VII скликання визначення його чисельності та затвердження його персонального складу». Відповідно до додатку даного рішення на посаду першого заступника міського голови позивач затверджений не був. Також відповідач зазначає, що позивач був одразу ознайомлений із винесеним розпорядженням міського голови від 18.12.2015 року, приступив до виконання нових обов'язків, жодних заперечень на нього не надавались, а також не оскаржував його під час виконання нових службових обов'язків.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2016 року та ухвалення нової постанови, якою у задоволені позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі, зупинення виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.06.2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 оскаржує розпорядження Херсонського міського голови № 906-к «Про переведення ОСОБА_3 та тимчасове покладення обов'язків першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів влади», прийняте відповідачем 18.12.2015 року. Вказаним розпорядженням, крім вирішення питання щодо переведення ОСОБА_3 на іншу посаду, було тимчасово покладено на позивача виконання обов'язків першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з 19.12.2015 року до затвердження основного працівника.

З вказаним розпорядженням ОСОБА_3 був ознайомлений невідкладно та особисто, про що свідчить відмітка на вказаному розпорядженні.

Після чого, як пояснив відповідач, ОСОБА_3 продовжував працювати в Херсонській міській раді.

З позовом до суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування розпорядження Херсонського міського голови від 18.12.2015 року № 906-к позивач звернувся 11.03.2016 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 3 ст. 99 КАС України.

Звертаючись з вказаним позовом, ОСОБА_3 посилався на положення ст. 233 КЗпП України, згідно якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

05.05.2016 року відповідачем було подано клопотання про залишення поданого позову без розгляду, через пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність клопотання про його поновлення.

31.05.2016 року позивачем було подано до суду першої інстанції клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому він, посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Позивач зазначив, що згідно позиції Європейського Суду з прав людини, правило встановлення обмежень доступу до суду в зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Крім того, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Розглянувши подане клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для залишення поданого позивачем позову без розгляду, посилаючись на ст. 233 КЗпП України.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини першої статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином, служба в органах місцевого самоврядування відноситься до публічної служби, а спори, що виникають під час її проходження відносяться до компетенції адміністративних судів.

Кодексом адміністративного судочинства України, у ч. 3 ст. 99 КАС України, визначено спеціальний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, який складає один місяць.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України в даному випадку є спеціальними порівняно із нормами Кодексу законів про працю України, які регулюють трудові відносини працівників із підприємствами, установами, організаціями, та є загальними.

З огляду на зазначене, в даному випадку повинні застосовуватись саме спеціальні норми законодавства, які регулюють строки звернення до суду у відносинах публічної служби, тобто норми КАС України.

Позивач, у поданому клопотанні про поновлення строку звернення до суду, не навів жодної поважної підстави пропуску ним строку звернення до суду, встановленого КАС України, а послався лише на практику Європейського Суду з прав людини.

Колегія суддів зазначає, що у справі Bellet v. France Європейський Суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Європейський Суд неодноразово зазначав, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, колегія суддів зазначає, що позивач мав можливість звернутись до суду у встановлений КАС України строк за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів, однак, цим правом відповідно до вимог процесуального закону вчасно не скористався, та не надав жодних доказів наявності об'єктивних перешкод в оскарженні рішення суб'єкта владних повноважень у встановлений законом строк.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду, встановлений ч. 3 ст. 99 КАС України, а тому в даному випадку, у відповідності до ст. 100 КАС України, наявні підстави для залишення поданого позову без розгляду.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалена постанова на підставі ст. 203 КАС України підлягає скасуванню, а позовна заява - залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 184, 185, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 черня 2016 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправним та скасування розпорядження Херсонського міського голови від 18.12.2015 року, поновлення на посаді залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.В. Бойко

Судді: Т.М. Танасогло

О.В. Яковлєв