Справа № 22-а/0690/1662/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1662/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Забродського М.І.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання. ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві на постанову Бердичівського міськрайонного суду від 17 червня 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві, Житомирського обласного центру з нарахування та виплати соціальних виплат про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни,

встановив:

У лютому 2009 року ОСОБА_3 з вернулася до суду з позовом. Просила визнати неправомірною відмову відповідача щодо виплатити їй в повному обсязі надбавки до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбачену ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, за 2006-2007 роки та стягнути з відповідача вказану надбавку за спірний період в сумі 2733,3 гри.

Постановою Бердичівського міськрайонного суду від 17 червня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову управління Пенсійного Фонду України в м. Бердичеві щодо невиплати ОСОБА_3 в повному розмірі підвищення до пенсії у розмірі 30% розміру мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни за період з липня по грудень 2007 року. Цією ж постановою стягнуто з управління Пенсійного Фонду України в м. Бердичеві на користь позивачки 742,65 грн. заборгованості по виплаті підвищення пенсії як дитині війни за вказаний період. В задоволенні решта вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Бердичеві порушує питання про скасування зазначеної постанови. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, що до Пенсійного фонду не надходили кошти для проведення зазначених виплат, що Законом України „Про соціальний захист дітей війни не визначений розмір мінімальної пенсії за віком, з якого обчислюється підвищення, що він не є розпорядником цих коштів.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності постанови суду в частині відмови в позові. Тому в цій частині законність оскаржуваного судового рішення не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як зазначено у ч.1 ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції до 01.01.2008 року та після 22.05.2008 року) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі - Закону) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Розміри прожиткового мінімуму на одну особу, в 2007 році встановлені Законом „Про Державний бюджет України на 2007 рік .

Положення ч.3 ст.28 Закону не є перешкодою для застосування мінімального розміру пенсії за віком для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення передбачено, що виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Позивачка є пенсіонеркою, має статус дитини війни, підвищення пенсії отримала в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимоги позивачки за період з липня по грудень року і правильно визначив розмір недовиплаченої їй пенсії.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасно . повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій. З огляду на викладене суд обгрунтовано визнав неправомірними дії зазначеного відповідача.

Спосіб, у який відновлено порушені права позивачки, узгоджується з повноваженнями суду, передбаченими п.п.1,4. ч.2 ст.162 КАС (в редакції на час розгляду справи).

Оскаржуване судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 195-198,200,205,206,212 КАС України,

суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Бердичеві відхилити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду від 17 червня 2009 року залишити

без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в

касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: