Справа № 809/339/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/5328/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Костіва М.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання нечинними рішення та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, Позивач) звернувся до суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - Управління ДАБІ, Відповідач) про визнання нечинними рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 28.03.2016 року №16 про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2011 року № ІФ1 та наказу начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 28.03.2016 року №16, прийнятого за наслідками такого рішення, згідно з яким реєстрація цієї декларації вважається скасованою.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем в декларації про початок виконання будівельних робіт вказано про використання земельної ділянки на підставі договору оренди, в той час як така використовується за договором сервітутного користування, а отже позивачем подано недостовірні дані.

Постанову суду першої інстанції оскаржив ФОП ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу. Позивач зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що постанова підлягає скасуванню із винесенням нової постанови про задоволення позовних вимог.

Як обґрунтування апеляційної скарги вказує на безпідставність проведення перевірки та порушення порядку її проведення, а також на наявність у нього права користування земельною ділянкою, в тому числі для будівництва.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Івано-Франківської міської ради від 26.12.2007 року №628 ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт на власній, орендованій або наданій у постійне користування земельній ділянці з добудовою торгових приміщень по АДРЕСА_1 (а.с.13).

В подальшому, 23.02.2010 року між Позивачем та Івано-Франківською міською радою укладено договір сервітутного користування реальною часткою прибудинкової території загальною площею 0,06440 га, яка знаходяться по АДРЕСА_1 в м.Івано-Франківськ, для обслуговування торгових приміщень та договір сервітутного користування ідеальною часткою земельної ділянки загальною площею 0,02614 га для переобладнання підвального приміщення під крамницю промтоварів (а.с.15,20). Попередньо Івано-Франківською міською радою 23.02.2010 року прийнято рішення №29-XLVII про укладення таких договорів (а.с.14).

Судом також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 скеровано до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області декларацію про початок виконання будівельних робіт реконструкції з добудовою торгових приміщень АДРЕСА_1 (а.с.68-74), яка останньою була зареєстрована 25.07.2011 року за № ІФ1.

Згідно з актом перевірки від 24.03.2016 року проведення такої на місці об'єкта Управлінням ДАБІ не виявилося можливим за відсутності замовника даного будівництва. Однак, відповідно до інформації, наданої Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, правовстановлюючим документом на землю, який Позивачем зазначено в декларації про початок виконання будівельних робіт від 25.07.2011 за № ІФ1, фактично є договір сервітутного користування (а.с.8).

Підставою для проведення позапланової перевірки було звернення Органу самоорганізації населення «Будинковий комітет по АДРЕСА_1» від 10.03.2016 року, скероване Начальнику Управління ДАБІ, щодо самочинного будівництва підприємцем ОСОБА_1 на прибудинковій території по АДРЕСА_1 за наявності договорів сервітутного користування, а також зазначення ним недостовірних даних щодо форми користування земельною ділянкою за вказано адресою (а.с.41).

На підставі акту перевірки, а також службової записки головного інспектора будівельного нагляду 28.03.2016 року Управлінням ДАБІ прийнято рішення та наказ №16 про скасування реєстрації декларації від 25.07.2011 за № ІФ1 (а.с.9-10).

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції правильно застосував до правовідносин між сторонами відповідні їм норми матеріального права.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання будівельних робіт у замовника виникає після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності, до яких, зокрема, згідно з поданою декларацією, належить об'єкт будівництва по АДРЕСА_1.

Згідно ч. 8 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Як встановлено ч. 2 ст. 39-1 даного Закону, у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року (далі - Порядок).

Відповідно до п.7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва (п.9 Порядку).

Згідно з актом перевірки, підставою її проведення вказано абз.4 п.7 Порядку, тобто необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт. Також вказано, що провести перевірку не було можливості, оскільки відсутній замовник будівництва. Разом з тим, перевірка за вказаною підставою може бути проведена лише протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів, і Відповідачем не наведено доказів попередження замовника (Позивача) про таку перевірку.

Проте апелянтом не спростовано факту подання недостовірних даних у декларації про початок виконання підготовчих робіт. Так, згідно з поданою декларацією, графа «Форма власності або користування» заповнена як «Оренда», а відповідний документ, що посвідчує таке право - датований 10.03.2010 року №17 (а.с.72). Натомість під цим номером та датою відсутній будь-який документ, який би посвідчував таке право Позивача. На час подання декларації, право користування відповідною земельною ділянкою ФОП ОСОБА_1 здійснює на підставі договору сервітутного користування реальною часткою прибудинкової території загальною площею 0,06440 га, яка знаходяться АДРЕСА_1 в м.Івано-Франківськ, для обслуговування торгових приміщень та договору сервітутного користування ідеальною часткою земельної ділянки загальною площею 0,02614 га для переобладнання підвального приміщення під крамницю промтоварів (а.с.15,20).

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не пов'язує скасування реєстрації декларації з необхідністю проведення перевірки, доводи Позивача про порушення порядку проведення останньої не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Отже, рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 28.03.2016 року №16 та наказ начальника Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 28.03.2016 року №16 є правомірними.

Доводи апеляційної скарги не відповідають законодавству України та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.06.2016 року у справі № 809/339/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді М.В. Костів

С.П. Нос