Справа № 332/1230/16-а(2-а/332/67/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2016 рокусправа № 332/1230/16-а(2-а/332/67/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2016 р. в справі № 332/1230/16-а за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Заводського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, треті особи - ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, районна адміністрація Запорізької міської ради по Ленінському району, про визнання протиправним рішення, яке оформлено листом від 02.03.2016 р. № П-0063, в частині відмови у взятті на квартирний облік за адресою: АДРЕСА_2 зобов'язання задовольнити заяву від 04.02.2016 р. щодо взяття на квартирний облік за вказаною адресою.

Ухвалою суду першої інстанції від 13.06.2016 р. здійснена заміна третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району належною - районною адміністрацією Запорізької міської ради по Дніпровському району.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість судового рішення належними доказами. Апелянт зазначає про порушення відповідачем порядку прийняття рішень щодо постановки на квартирний облік в частині нескладання акту перевірки житлових умов, що, в свою чергу, свідчить про відсутність належних доказів штучності погіршення житлових умов, відповідно, висновок суду першої інстанції в цій частині є припущенням. Також судом не враховано чинне розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 23.11.2015 р., яким позивача поставлено на квартирний облік.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Третя особа на стороні позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Представник третьої особи на стороні відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника третьої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 23.11.2015 р. ОСОБА_3 перебувала на квартирному обліку для отримання державного житла за місцем мешкання складом родини 3 особи в районній адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району.

3 21.12.2015 р. позивач знята з квартирного обліку у зв'язку зі зміною місця проживання: АДРЕСА_2

04.02.2016 р. ОСОБА_3 на ім'я голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району подано заяву щодо прийняття її та її родини (у складі чоловіка ОСОБА_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4.) на квартирний облік за новим місцем проживання та реєстрації зі збереженням первинної дати постановки на квартирний облік, виключення її з квартирного обліку за новим місцем проживання з квартирної черги і заміни її на її чоловіка ОСОБА_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, а також переоформлення особової справи на чоловіка ОСОБА_2

Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 02.03.2016 р. № П-0063 позивачу відмовлено у прийнятті на квартирний облік у зв'язку з відсутністю підстав для визначення особи такою, що потребує поліпшення житлових умов, та штучним погіршенням житлових умов чоловіком ОСОБА_2 шляхом відчуження 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності відмови у прийнятті позивача на квартирний облік.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 23.11.2015 р. № 737р перебувала на квартирному обліку для отримання державного житла за місцем проживання (АДРЕСА_1) складом родини - 3 особи (ОСОБА_3, чоловік ОСОБА_2, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2), загальна черга № 1727 (а.с. 16).

Як вбачається з листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району (а.с. 17), розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 21.12.2015 р. № 817р позивача виключено із черги на отримання державного житла у зв'язку зі зміною місця проживання на адресу: АДРЕСА_2 облікова справа передана до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району.

04.02.2016 р. ОСОБА_3 на ім'я голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району подано заяву про прийняття її та її родини у складі чоловіка ОСОБА_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 на квартирний облік за новим місцем проживання зі збереженням первинної дати постановки на квартирний облік. Крім того, позивач просила виключити її з квартирного обліку за новим місцем проживання з квартирної черги, замінити її на її чоловіка ОСОБА_2 та неповнолітню доньку ОСОБА_4, а також переоформити особову справу на чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 20).

Листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 02.03.2016 р. № П-0063 (а.с. 21) позивачу відмовлено у прийнятті на квартирний облік у зв'язку з відсутністю підстав для визначення особи такою, що потребує поліпшення житлових умов, та у зв'язку зі штучним погіршенням житлових умов чоловіком ОСОБА_2 шляхом відчуження 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Житловим кодексом України, а також Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470 (далі - Правила № 470).

Згідно зі ст. 33 Житлового кодексу України потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

Відповідно до ст. 39 Житлового кодексу України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Статтею 34 цього кодексу визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Правил № 470 жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до п. 13 Правил № 470 на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, якими визнаються громадяни:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках;

7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).

Житлове законодавство встановлює мінімальний та максимальний розмір житлової площі, у межах якої здійснюється надання житлових приміщень особам, що перебувають на квартирному обліку.

Максимальний розмір жилої площі встановлений у статті 47 Житлового кодексу та визначається у розмірі 13,65 кв. м. на особу, мінімальний розмір жилої площі визначається на рівні середньої забезпеченості громадян жилою площею в відповідному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається обласними, Київською і Севастопольською органами самоврядування з даних статистичної звітності.

Постановою виконавчого комітету Запорізької обласної ради і президії обласної ради профспілок № 2 від 08.01.1985 р. «Про правила обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень» рівень середньої забезпеченості житловою площею в м. Запоріжжі визначено у розмірі 6 кв. м.

Статтею 48 Житлового кодексу встановлено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

Як зазначено вище, підставами для відмови позивачу у прийнятті на квартирний облік є те, що позивач не визнана особою, що потребує поліпшення житлових умов, а також штучне погіршення житлових умов чоловіком позивача ОСОБА_2 шляхом відчуження 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2

Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 34,31 кв.м., житловою площею 15,7 кв. м. (а.с. 90-91).

Відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 13.05.2015 р. за реєстром № 945, ОСОБА_2 подарував матері ОСОБА_6 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2, загальною/житловою площею 51,6/38,7 кв.м. (а.с. 31, 23-30), яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, є обґрунтованими посилання апелянта на той факт, що висновок суду першої інстанції про штучне погіршення житлових умов шляхом дарування житла чоловіком позивача, оскільки розпорядження житлом відбулось за декілька днів до народження 29.05.2015 р. доньки ОСОБА_4, є припущенням та не підтверджений належними доказами.

Як вказувалось раніше, ОСОБА_3 згідно з розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району від 23.11.2015 р. № 737р перебувала на квартирному обліку для отримання державного житла за місцем мешкання (АДРЕСА_1) складом родини - 3 особи (вона, чоловік ОСОБА_2, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2), загальна черга № 1727.

Відтак, первісно позивача поставлено на квартирний облік 23.11.2015 р., тобто на цей час ОСОБА_2 вже розпорядився належною йому частиною житлового будинку, що не було перешкодою для постановлення позивача на квартирний облік.

Відтак, судом апеляційної інстанції не встановлено обставин на підтвердження факту штучного погіршення позивачем житлових умов, відповідачем не спростовано того, що позивач відноситься до переліку осіб, зазначених у ст. 34 Житлового кодексу України, які потребують поліпшення житлових умов, а тому суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування рішення відповідача про відмову у постановці позивача на квартирний облік.

У зв'язку із не доведенням належними доказами факту штучного погіршення житлових умов позивачем, колегія суддів приходить до висновку про протиправність рішення відповідача про відмову у взятті на квартирний облік.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів виходить з того, що саме до компетенції відповідача належить вирішення питання щодо взяття на квартирний облік певної особи, тому вважає за необхідне зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04.02.2016 р.

З урахуванням викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 94 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2016 р. в справі № 332/1230/16-а задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2016 р. в справі № 332/1230/16-а за позовом ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Прийняти в справі № 332/1230/16-а нову постанову.

Позов ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2, який діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, про визнання рішення протиправним, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, яке оформлено листом від 02.03.2016 р. № П-0063, в частині відмови ОСОБА_3 у взятті на квартирний облік за адресою: АДРЕСА_2

Зобов'язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Заводському району повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 04.02.2016 р. про взяття на квартирний облік ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 578 (п'ятсот сімдесят вісім) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст постанови складений 22.08.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко