Справа № 750/7371/16-а
Суддя: Супрун О. П.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 750/7371/16-а
Провадження № 2-а/750/619/16
У Х В А Л А

23 серпня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Миколаєнко М.С.,

позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 1 БУПП ДПП рядового поліції ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

02 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати їх дії протиправними та зобовязати повернути йому незаконно вилучене посвідчення водія на право керування всіма видами транспортних засобів.

У судовому засіданні представник відповідача подала суду письмове клопотання про передачу справи на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи оповіщений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 18 КАС України окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Цанд проти Австрії" («Zand v. Austria») вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 6 постанови від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» розяснив, що судам необхідно розрізняти правові наслідки недотримання правил предметної і територіальної підсудності. Так, у разі відкриття провадження в адміністративній справі без дотримання правил предметної підсудності суд повинен передати справу на розгляд адміністративного суду, якому вона підсудна, незалежно від того, на якій стадії розгляду справи виявлено порушення правил цієї підсудності, оскільки суд, який відкрив провадження у справі з таким порушенням, не є компетентним у її розгляді (пункт 2 частини першої статті 22 КАС України (2747-15). Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.

Як убачається зі змісту позовних вимог, предметом оскарження є дії субєкта владних повноважень під час вилучення посвідчення водія, оформленого протоколом від 26.04.2016, а не його рішення, дії чи бездіяльність у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому не можуть розглядатися за правилами ст. 171-2 КАС України.

З огляду на викладене, суд вважає, що справа предметно підсудна окружному адміністративному суду, у звязку з чим за правилом п. 2 ч. 1 ст. 22 КАС України підлягає передачі на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 22, 160, 165, 186 КАС України, суд

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 1 БУПП ДПП рядового поліції ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії передати на розгляд Чернігівського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання її копії в порядку, передбаченому статтею 186 КАС України.

Суддя О.П. Супрун