Справа № 803/1254/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 серпня 2016 року Справа № 803/1254/16

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши позовну заяву управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області звернулося з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання допустити посадових осіб управління до здійснення планової перевірки спортивно-розважального комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» (19400, АДРЕСА_1), що належить ФОП ОСОБА_1, щодо дотримання (виконання) законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту.

Адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з чим слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Частиною 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що Адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Водночас відповідно до частини 5 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України кореспондуються із приписами частини 4 статті 50 цього ж Кодексу про те, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається з системного аналізу наведених вище норм, суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у справі лише у випадках, прямо передбачених Конституцією чи законом України. З цього випливає, що звернення до суду є способом реалізації компетенції такого суб'єкта, а тому повинно відбуватися в межах, у спосіб та в порядку, передбаченому законом. Суб'єкт владних повноважень звертається до суду не за захистом своїх порушених прав чи інтересів, а тому що законом передбачений такий спосіб здійснення повноважень.

Завдання адміністративного судочинства у цих справах досягається шляхом превентивного контролю суду за правомірністю рішень чи дій суб'єкта владних повноважень, які потенційно можуть призвести до порушення прав приватних осіб.

Для обґрунтування права на звернення до адміністративного суду в інших випадках, крім спорів між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, та спорів, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний послатися на спеціальне положення відповідного закону, яке уповноважує його звертатися до суду з позовом (ухвала ВАС України від 11.08.2010 р., справа N К-17526/10).

Таким чином, право суб'єкта владних повноважень на звернення до суду повинно бути передбачене саме законом, а не будь-яким іншим нормативним актом.

Разом з тим, ні в Кодексі цивільного захисту України, ні в Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено право Державної служби України з надзвичайних ситуацій чи її територіальних органів, звертатися до суду з позовом до юридичної особи (яка не є суб'єктом владних повноважень) про зобов'язання суб'єкта господарювання забезпечити допуск до здійснення перевірки у випадку недопущення посадових осіб Державної служби України з надзвичайних ситуацій чи її територіальних органів до проведення позапланових перевірок. Таке право передбачене лише абзацом 6 пункту 9 розділу ІІІ Порядку проведення планових (позапланових) перевірок щодо додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, затвердженого наказом МВС України № 1337 від 02.11.2015 року, який не є Законом України.

Пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, позовну заяву управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

Питання щодо повернення судового збору може бути вирішене шляхом подання позивачем заяви до суду.

Керуючись ст.109 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самими позовними вимогами, щодо яких постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук