Справа № 802/279/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 серпня 2016 р. Справа № 802/279/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого: Дончика Віталія Володимировича,

суддів: Крапівницької Наталії Леонідівни,

Сала Павла Ігоровича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Поліщук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача у адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Казенного науково-виробничого об'єднання "ФОРТ" МВС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національна поліція України про скасування наказу про звільнення

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_4 з адміністративним до Казенного науково-виробничого об`єднання «ФОРТ» МВС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна поліція України про скасування наказу про звільнення.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, поміж іншого, визнати протиправним та скасувати наказ № 230-к від 06.11.2015 року, виданий начальником КНВО "ФОРТ" МВС України генерал-майором міліції Писаренком В.Г., в частині звільнення прапорщика міліції ОСОБА_4 таб. №10798 з - визнати протиправним та скасувати наказ № 230-к від 06.11.2015 року, виданий начальником КНВО "ФОРТ" МВС України генерал-майором міліції Писаренком В.Г., в частині звільнення прапорщика міліції ОСОБА_4 таб. №10798 з посади міліціонера роти охорони казенного науково-виробничого об`єднання "ФОРТ" МВС України;

02.08.2016р. до суду надійшло письмове клопотання представника позивача від 01.08.2016р., в якому він просив звернутись до Верховного суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного суду України подання щодо конституційності пунктів 8, 10, 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та зупинити провадження в адміністративній справі до розгляду даного звернення Верховним судом України.

Представник позивача в судовому засіданні вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення даного клопотання.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час, дату та місце його проведення повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ознайомившись з клопотанням представника позивача, заслухавши з цього приводу думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Так, частиною п`ятою статті 9 КАС України передбачено, що у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

В обґрунтування свого клопотання представник позивача зазначає, що згідно п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ встановлено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

В той же час, нормами Кодексу законів про працю України, які на думку представника позивача, в даному випадку, є нормами спеціальної дії та підлягають застосування до спірних правовідносин, встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Тобто, представник позивача вважає, що п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ не відповідає нормам ст. 22 Конституції України, якими визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

В даному випадку варто зазначити, що норми Кодексу законів про працю України регулюють трудові відносини всіх працівників, в той час, як дія норм Закону України "Про Національну поліцію" поширюються на працівників міліції (осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) та є нормами прямої дії щодо них.

Тобто, в даному випадку спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Національну поліцію, а тому, у суду не виникає сумнівів щодо відповідності Закону України "Про Національну поліцію" Конституції України на підставі зазначених представником позивача припущень щодо їх неконституційності.

Що стосується посилань представника позивача щодо невідповідності п. 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ Конституції України то в даному випадку варто зазначити про таке.

Так, на думку представника позивача така невідповідність полягає в тому, що у п. 11 Закону України № 580-VІІІ визначено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону, в той час, як ст. 40 КзПП України забороняє звільнення працівників в період їх тимчасової непрацездатності.

Разом з тим, на підтвердження перебування позивача на лікарняному до позовної заяви додано листки непрацездатності датовані 24.12.2015р., 19.01.2016р. та 20.01.2016р., в яких зазначено період перебування позивача на лікарняному з 25 грудня 2015 року по 15.02.2016 року.

Доказів ж перебування позивача на лікарняному саме на день прийняття оскаржуваного наказу, а саме 06.11.2015 року, позивачем та його повноважним представником суду не надано.

А тому, на думку суду, норми п. 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VІІІ не застосовуються до спірних правовідносин та, як наслідок, у суду не можуть виникати сумніви щодо їх конституційності в межах розгляду даної адміністративної справи.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 160, 165, 254 КАС України суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності пунктів 8, 10, 11 розділу ХІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Головуючий: Дончик Віталій Володимирович

Судді: Крапівницька Наталя Леонідівна

Сало Павло Ігорович