Справа № 2-а-591/2010
Суддя: Тарнавський М. В.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2 - а - 591 2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року, 11 год. 30 хв., м. Хмільник, Хмільницький міськрайонний суд інницької області, суддя Тарнавський М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст. 183-2 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Хмільницькому районі Вінницької області про зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом адміністративного позову ОСОБА_1 є спір фізичної особи з субєктом владних повноважень - Управлінням Пенсійного Фонду України у Хмільницькому районі Вінницької області з приводу обчислення, здійснення та одержання виплат дітям війни.

Відповідач за період з 01 січня 2007 по 31 грудня 2009 року включно не нараховує та не виплачує позивачці передбачене ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Суддя, оцінивши повідомлені позивачкою та відповідачем обставини, приходить до висновку про їх достатність для прийняття рішення.

Суддя, дослідивши та оцінивши подані докази, приходить до наступних висновків:

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивачка є дитиною війни в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що не заперечується відповідачем, а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни», в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Згідно ст. 8 Конституції України вона, як ОСОБА_2 вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Оцінюючи зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції, у всіх випадках необхідно застосувати Конституцію України, як акт прямої дії.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», встановлено, що судам під час розгляду справ необхідно піддавати оцінці нормативно- правові акти будь-якого державного чи іншого органу в т.ч. і акти Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, акти органів місцевого самоврядування на відповідність їх як Конституції так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року було зупинено на 2007 рік згідно із пунктом 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Однак Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким що не відповідають Конституції України норми ст. 111 Закону України «Про державнй бюджет на 2007 рік». Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року спірі відносини регулюються відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист діта війни» в редакції закону, яка діяла до 1 січня 2007 року. А тому в частині вимог позивачки, щодо перерахунку та виплати підвищення пенсії з 01 січня 2007 рої необхідно відмовити і почати стягнення з 9 липня 2007 року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змі до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Пр соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюєтн дія Закону України «По статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пені або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, и виплачується замість пенсії, виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасник війни. Але рішенням Конституційного суду від 22 травня 2008 року № Ю-рп/20 вищезазначені зміни було визнано неконституційними та вони втратили чинність з ухвалення рішення Конституційним Судом України, у якому, крім того, було вказано його преюдиційність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія ст.. Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22 травня 2008 року, а позивачці підвищення до пенсії як дитині війни 2008 та 2009 роки виплачувалось в розмірі лише 10% від прожиткового мінімуму для осії які втратили працездатність, то суд приходить до висновку про задоволення вимі позивачки про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити їй з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року підвищення до пенсії в розмірі 30 % з вирахуванням отримані позивачкою сум за цей період.

Згідно ст. 8 КАС України суд, при вирішенні справи керується принципа верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнають найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Су застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейської Суду з питань захисту прав людини.

Відповідач посилається на відсутність фінансування для проведення відповіднії виплат, вважаючи, що діяв в межах наданих йому повноважень. Однак, у справі «Кечи проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумен Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можут| посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, тож відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для порушення права громадянина на отримання надбавки до пенсії, прямо передбаченої Законом.

Згідно ч.2 ст. 87 закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, н одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються з минулий час без обмеження будь-яким строком.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 46 Конституції України, рішеннями Конституційного суд; України № 6-рп від 09.07.2007 року по справі № 1-29/2007 та № 10-рп/2008 від 22 трави 2008 року, ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закої^ України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.. 2 Закону Україні «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 27, 38 Бюджетного Кодексу України, ст.ст. 8, 71, 1І ч.б, 158-160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Хмільницькому район Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотримане підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період:

-з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року;

-з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно з вирахуванням сум підвищення до пенсії як дитині війни, отриманих ОСОБА_1 за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова, якщо її не оскаржено в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 10 днів з моменту отримання сторонами копії постанови.

Суддя: