Справа № 607/8725/16-а
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2016 Справа №607/8725/16-а

Тернопільський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді - Сливки Л.М

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката Вереса М. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області до ОСОБА_2 про примусове видворення іноземця за межі України ,

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області звернулося в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликаються на те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в'їхав на територію України через КПП ,,Київ-пасажирський" за паспортним документом серії НОМЕР_1, виданим 13.10.2014 терміном дії до 12.10.2024, з приватною метою. Після в'їзду в Україну її територію не покидав. На підставі відміток про перетин державного кордону в паспортному документі ОСОБА_2, встановлено, що на час виявлення дана особа перебуває в Україні понад дозволений термін, тобто більше 90 днів протягом 180 днів. Відповідач, на момент виявлення його посадовими особами УДМС у Тернопільській області 28 березня 2016 року перебував на території України 103 дні. Відповідач не звертався до територіальних підрозділів УДМС у Тернопільській області з клопотанням щодо продовження строку тимчасового перебування на території України, порушуючи вимоги законодавства, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства. За порушення правил перебування іноземців в Україні громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень, який сплачено в повному обсязі. 29 березня 2016 року УДМС у Тернопільській області було прийняте рішення №33 про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, яким останнього зобов'язано покинути територію України до 25 квітня 2016 року. Відповідач особистим підписом засвідчив, що йому повідомлено про прийняття рішення про примусове повернення з України, роз'яснено права та обв'язки, зобов'язано не пізніше 25 квітня 2016 року самостійно залишити територію України, а також надано вичерпну інформацію про наслідки невиконання вищевказаного рішення. Однак, відповідач даного рішення не виконав та продовжує перебувати на території України. При наданні пояснень відповідач жодним чином не обґрунтував причин порушення законодавства України в міграційній сфері. З цих підстав позивач просить примусово видворити ОСОБА_2 за межі України.

У судовому засіданні представник позивача Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області - позов підтримала в повному обсязі з підстав, що викладені в позовній заяві, та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Верес М. Я. у судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення.

За наведених обставин, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

17 вересня 2015 року громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в'їхав на територію України через КПП ,,Київ-пасажирський" за паспортним документом серії НОМЕР_1, виданим 13.10.2014 терміном дії до 12.10.2024, з приватною метою.

Згідно п. п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ПН МТР №017267 від 28 березня 2016 року винесеною Управлінням ДМС у Тернопільській області, за вчинене правопорушення ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 гривень.

Штраф у зазначеному розмірі 510 гривень відповідач оплатив згідно квитанції №110D761331 від 29 березня 2016 року.

29 березня 2016 року Управлінням ДМС у Тернопільській області прийнято рішення №33 про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2.

З зазначеного рішення слідує, що ОСОБА_2 зобов'язано покинути територію України в термін до 25 квітня 2016 року.

Вказаним рішенням відповідачу також роз'яснено, що в разі ухилення від виїзду він буде підлягати на підставі постанови адміністративного суду затриманню і видворенню в примусовому порядку.

Відповідно до розписки від 29 березня 2016 року ОСОБА_2 особистим підписом засвідчив, що його повідомлено про те, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства щодо нього прийнято рішення про його примусове повернення з України.

У встановлений строк у добровільному порядку відповідач не покинув територію України та по даний час продовжує перебувати на території України без законних підстав і жодних заходів щодо виїзду за межі України не вживає.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" , статтею 1 якого передбачено, що іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України, є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно із вимогами ст. 3 цього Закону іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Положеннями ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлено, що іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 вказаного Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що відповідач, перебуваючи на території України без законних підстав, жодних заходів щодо виїзду за межі України не вжив, продовжував знаходитись на території України без законних на те підстав.

З матеріалів справи встановлено та визнається сторонами спору, що рішення Управління Державної міграційної служби України у Тернопільській області №33 від 29 березня 2016 року про примусове повернення з України ОСОБА_2 станом на час розгляду цієї справи відповідачем не виконано без поважних причин, що свідчить про ухилення від виїзду за межі України.

При вирішенні даного спору відсутні будь-які дані для висновку про те, що на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Відповідно до вимог ч.5 ст.30 "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" рішення суду про примусове видворення іноземця або особи без громадянства виконується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, а стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ним у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України, - органом охорони державного кордону. Контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове видворення здійснюється органом, за чиїм позовом суд прийняв рішення про примусове видворення. З метою контролю за виконанням іноземцем або особою без громадянства рішення про примусове видворення службові особи органу охорони державного кордону або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, здійснюють супровід такого іноземця або особи без громадянства.

Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України, продовжує знаходитись на території України без законних на те підстав.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, відсутність у нього постійного місця проживання та роботи на території України, суд вважає, що є обґрунтовані підстави для примусового видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

В силу вимог ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування доводів позивача та безпідставність позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Зважаючи на те, що відповідачем порушуються правила перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, небажання залишати територію України та повертатися до країни громадянської належності, з метою забезпечення виконання судового рішення, суд вважає за можливе звернути постанову до негайного виконання.

На підставі наведеного, відповідно до п. п. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150, Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" , керуючись ст.ст. 8, 9, 11, 18, 69 - 71, 94, 159-163, 167, 183-5, 256 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя Л. М. Сливка