Справа № 813/2246/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року № 813/2246/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Бравчука Д.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2016 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (надалі ФО-П ОСОБА_3, позивач) до Головного управління ДФС у Львівській області (надалі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Городоцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі Городоцька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 29 червня 2016 року №3129/10/13-01-10-01-05 про результати розгляду скарги в частині зобовязання «винести рішення з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства» та в частині «зобовязати Голодоцьку ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області сформувати та направити вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства».

Ухвалами суду від 07.07.2016 року у даній адміністративній справі відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 11.08.2016 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що 20 травня 2016 року Городоцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області було прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 132 058,72 грн., з яких 125770,21 грн. збільшене податкове зобовязання, 6 288,51 грн. штрафна (фінансова) санкція. Податкове повідомлення-рішення Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2016 року № позивач оскаржив в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Львівській області з підстав, які зазначені у скарзі від 03.06.2016 року без номера на податкові повідомлення-рішення Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 20 травня 2016 року №, від 20 травня 2016 року №, від 20 травня 2016 року № (надалі - скарга). За результатами розгляду скарги в частині оскарження податкового повідомлення-рішення Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2016 року № 29 червня 2016 року Головним управлінням ДФС у Львівській області було прийнято рішення про результати розгляду скарги за №3129/10/13-01-10-01-05 (надалі рішення про результати розгляду скарги). Однак, позивач вважає рішення про результати розгляду скарги в частині зобовязання «винести рішення з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства» та в частині «зобовязання Городоцьку ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області сформувати та направити вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства» неправомірним і таким, що підлягає до скасування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позові та додаткових поясненнях, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у письмових запереченнях на позов та обґрунтовується тим, що акт перевірки податкової інспекції та рішення про результати розгляду первинної скарги не є рішенням субєкта владних повноважень у розумінні пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору, оскільки наслідком прийняття податковим органом акту перевірки та рішення про результати розгляду первинної скарги є прийняття податкового повідомлення-рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у письмових запереченнях на позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 22 березня 2016 року до 4 квітня 2016 року головним державним ревізором-інспектором сектору контрольно-перевірочної роботи відділу податків і зборів з фізичних осіб Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області ОСОБА_4 та головним державним ревізором інспектором Дирдою В.В. була проведена документальна виїзна планова перевірка діяльності позивача, як фізичної особи-підприємця.

За результатами перевірки 11 квітня 2016 року був складений акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_3, РПОК НОМЕР_1, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року» за №65/17-20/НОМЕР_1 (надалі акт перевірки від 11.04.2016 року №65/17-20/НОМЕР_1).

У звязку із тим, 20 травня 2016 року Городоцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області було прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 132 058,72 грн., з яких 125770,21 грн. збільшене податкове зобовязання, 6 288,51 грн. штрафна (фінансова) санкція.

Однак, податкове повідомлення рішення Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2016 року № ФО-П ОСОБА_3 оскаржив в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Львівській області. За результатами розгляду скарги в частині оскарження податкового повідомлення-рішення Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 20 травня 2016 року № 29 червня 2016 року Головним управлінням ДФС у Львівській області було прийнято рішення про результати розгляду скарги за №3129/10/13-01-10-01-05 (надалі рішення про результати розгляду скарги).

У рішенні про результати розгляду скарги зазначено, що в ході розгляду скарги Головним управлінням ДФС у Львівській області було встановлено, що Городоцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, в порушення пункту 2 п.п. 3 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953 (надалі Інструкція №449), не винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 13 до цієї Інструкції.

Крім цього, в порушення пункту 3, п. 4 розділу VI Інструкції №449 Городоцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області не сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), яка формується на підставі акта документальної перевірки, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції.

За таких обставин, керуючись п.4.4. розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 року №1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 лютого 2016 року за №178/28308, відповідач вирішив:

-скасувати Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області податкове повідомлення-рішення від 20.05.2016 року № форми «Р» Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області та зобовязати винести рішення з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства;

-зобовязати Городоцьку ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області сформувати та направити вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства;

-скаргу ФО-П ОСОБА_3 від 03.06.2016 року без номера в частині оскарження податкового повідомлення-рішення форми «Р» Городоцької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області від 20.05.2016 року № залишити в цій частині частково без задоволення.

Як зазначалося вище, 20 травня 2016 року Городоцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області було прийняте податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу було збільшено суму грошового зобовязання з єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування на суму 132 058,72 грн., з яких 125770,21 грн. збільшене податкове зобовязання, 6 288,51 грн. штрафна (фінансова) санкція.

Єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (надалі - єдиний внесок) не є податком чи збором, тому до відносин, повязаних з нарахуванням, сплатою, стягненням єдиного внеску не можуть застосовуватися норми Податкового кодексу України.

Спеціальним законом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон №2464-VI).

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою ( а не податковим зобовязанням).

Відповідно до частини третьої статті 25 Закону №2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (а не податкове повідомлення-рішення).

Пунктом 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2016 р. №393), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953 (надалі Інструкція) встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника фізичної особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

Окрім цього, при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина порядковий номер, 3 частина літера «У» (узгоджена вимога).

Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, у органі доходів і зборів.

Згідно з абзацом першим частини чотирнадцятої статті 25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (а не податкове повідомлення-рішення).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 розділу VII Інструкції за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми, а після 01 січня 2015 року 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 13 до цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки платника єдиного внеску.

Відповідно до пункту 7 розділу VII Інструкції рішення про застосування штрафних санкцій приймається за встановленою формою у двох примірниках. Перший примірник рішення протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилається платнику у порядку, встановленому для надсилання вимог, або вручається під підпис керівнику або головному бухгалтеру платника, банку чи фізичній особі платнику єдиного внеску. Другий примірник залишається в органі доходів і зборів. Надіслані (вручені) рішення про застосування фінансових санкцій реєструються в журналі обліку рішень про застосування фінансових санкцій за формою згідно з додатком 19 до цієї Інструкції.

Суд звертає увагу на те, що позивач, в порядку, передбаченому статтями 55 та 56 Податкового кодексу України, оскаржував податкове повідомлення-рішення, а не вимогу про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та/чи рішення про нарахування пені та накладення штрафу.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 року за №1617/28062, саме цим порядком визначено процедуру оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень.

Оскільки, позивач оскаржував податкове повідомлення-рішення, відповідач, розглядаючи скаргу, повинен був керуватися нормами Податкового кодексу України та вимогами Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року №916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 року за №1617/28062, а не Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 року №1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 лютого 2016 року за №178/28308.

Відповідно до пункту 2 розділу ІХ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами за результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень: 1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується; 3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін; 4) зменшує (збільшує) суму грошового зобовязання.

Чинним законодавством України, у тому числі і Законом №2464-VI і Порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, не передбачено право контролюючого органу приймати повторне рішення за результатами перевірки, якщо первинне рішення, яке було прийняте контролюючим органом за результатами проведеної перевірки, повністю скасоване за результатами його оскарження в адміністративному чи судовому порядку.

Що стосується, висновку відповідача про те, що порушення, яке було допущене Городоцькою ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області під час оформлення рішення по єдиному внеску, підлягає виправленню, базується не на нормах чинного законодавства, а виключно на його власному довільному трактуванні наданих йому прав.

Окрім цього, абзацом четвертим пункту 4 розділу IV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу встановлено, що у разі скасування в повному обсязі вимоги або рішення, що оскаржується, скарга задовольняється.

Таким чином, і порядком розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу не передбачено часткового задоволення скарги, якщо вимога чи рішення, які оскаржуються, контролюючим органом скасовуються в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-71, 72, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення про результати розгляду скарги Головного управління ДФС у Львівській області від 29 червня 2016 року №3129/10/13-01-10-01-05 в частині зобовязання «винести рішення з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства» та в частині «зобовязати Городоцьку ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області сформувати та направити вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, з урахуванням вищенаведеного у відповідності до чинного законодавства».

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 60 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 серпня 2016 року.