Справа № 2а-2013/08/1370
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2012-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2012 р. № 35616/09

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2009 року про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління архітектури та містобудування Львівської міської ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними дій та визнання недійсним дозволу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 20.08.2008 року звернулися в Львівський окружний адміністративний суд із позовом до управління архітектури та містобудування Львівської міської ради про визнання незаконними дій та визнання недійсним дозволу на виконання будівельних робіт, акту приймальної комісії про прийняття квартири в експлуатацію. Згодом позивачі уточнили свої позовні вимоги, зазначивши, що звернулись як до відповідача до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, утвореної Наказом «Про утворення інспекції державного архітектурного контролю у Львівській області» № 69 від 26.10.2007 року, яка не є правонаступником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради. Просять скасувати дозвіл інспекції ДАБК Львівської міської ради на виконання будівельних робіт від 24.10.2005 року, акт від 04.03.2006 року приймальної комісії про прийняття в експлуатацію квартири АДРЕСА_1, що належить третім особам ОСОБА_4.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2009 року закрито провадження по справі. Суд виходив з того, що дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції, яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 КАСУ, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача. Відповідно компетенція адміністративних судів, встановлена ст. 17 КАСУ та на цей спір не поширюється.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням сторона позивачів подала апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАСУ суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду може скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний дозвіл на виконання будівельних робіт був виданий інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Львівської міської ради виходячи з повноважень передбачених Законом України «Про планування і забудову територій» та Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 року № 1104.

Згідно пункту 1 ст. 3 КАСУ, справою адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАСУ юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з рішенням органу влади в особі виконавчого комітету Львівської міської ради, Інспекції держархбудконтролю Львівської міської ради, а саме дозвіл № 513/05 від 24.10.05 року, виданий Інспекцією держархбудконтролю Львівської міської ради, акт приймальної комісії на прийняття в експлуатацію розширеної самочинною забудовою площ горища кв. № 1 від 04.03.06 року, зареєстрований Інспекцією держархбудконтролю Львівської міської ради.

З огляду на наведене, відповідачі по справі, на думку судової колегії, мають ознаки суб'єкта владних повноважень, законодавчо уповноважених владно керувати поведінкою сторін у справі, виконуючи покладені на нього функції.

Виходячи з того, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України), судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи. Тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалу місцевого суду слід скасувати і постановити нову ухвалу з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, а не як просить апелянт на новий розгляд, позаяк подібного в КАСУ не передбачено.

Керуючись ст.ст., 195, 196 ч.4, 199, 205 ч.3, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити частково, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2009 року про закриття провадження по справі №2а-2013/08/1370 скасувати.

Справу №2а-2013/08/1370 скерувати до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню до Вищого адміністративного суду України не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді В.П. Дякович

ОСОБА_5