Справа № 712/13554/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2016 р. м. Київ К/800/12025/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - Смоковича М.І.,

суддів: Васильченко Н. В., Калашнікової О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 02 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області (далі - Управління) про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії.

Заявлений позов мотивувала тим, що працювала на державній службі в Черкаській обласній державній адміністрації. Після досягнення пенсійного віку їй було призначено пенсію відповідно до вимог Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі також - Закон № 3723-ХІІ), проте при її розрахунку не було враховано низку виплат.

Не погоджуючись з цим, позивачка звернулась до Управління із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням усіх виплат, на які було нараховані страхові внески. У проведенні перерахунку відповідачем було відмовлено.

Позивачка вважає, що їй, як державному службовцеві, повинна бути перерахована пенсія з урахуванням отриманої матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати оскільки з цих виплат було сплачено страхові внески.

З урахуванням зазначеного, позивачка просила:

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області щодо перерахунку їй пенсії з урахуванням інших виплат та індексації заробітної плати протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області провести їй перерахунок пенсії як державному службовцю з врахуванням інших виплат та індексації відповідно до довідки виданої Департаментом фінансів Черкаської обласної державної адміністрації від 1 грудня 2015 року № 61, починаючи з дня призначення пенсії, а саме з 25 червня 2010 року, в установленому їй розмірі при виході на пенсію 90 %.

Соснівський районний суд м. Черкаси постановою від 2 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року, позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням інших виплат та індексації заробітної плати - протиправною.

Зобов'язав Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області провести перерахунок пенсії державному службовцю ОСОБА_1 з врахуванням інших виплат та індексації відповідно до довідки виданої Департаментом фінансів Черкаської обласної державної адміністрації від 01 грудня 2015 року № 61, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Черкасах Черкаської області про перерахунок пенсії за період з 25 червня 2010 року по 30 листопада 2015 року залишив без розгляду.

Стягнув з Управління Пенсійного Фонду України в м. Черкаси Черкаської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487,20 гривень.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняті ними судові рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, індексація заробітної плати, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які щодо спірних відносин є загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2 Закону № 108/95-ВР).

Аналізуючи зміст позовної заяви та обґрунтування касаційної скарги, колегія суддів погоджується з такими висновками судів попередніх інстанції, виходячи з наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати (частина 5 статті 37 Закону № 3723-XII).

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області та отримує пенсію призначену за нормами статті 37 Закону України «Про державну службу».

Пенсія ОСОБА_1 була розрахована відповідачем на підставі довідок про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до яких не було включено виплачені позивачу суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної індексації заробітної плати.

01 грудня 2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області з заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй сум, які не були враховані при виході на пенсію, надавши довідку від 1 грудня 2015 року № 61 про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, за період з 01 червня 2008 року по 31 травня 2010 року видану Департаментом фінансів Черкаської обласної державної адміністрації, в якій враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області № 682/0-10 від 01 грудня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з наданням нової довідки про заробіток, посилаючись на статтю 33 Закону України «Про державну службу», оскільки індексація та матеріальна допомога не входять до складової заробітної плати та не можуть бути враховані для розрахунку пенсії.

Згідно виданої Рахунковою палатою України довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», №13/1-236 від 21 серпня 2011 року до складу заробітної плати позивача за останні 24 календарні місяці входили «інші виплати», в які включалися допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, індексація на загальну суму 27272,86 гривень. На всі виплати, які включені в довідку, в т.ч. на «інші виплати», були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Вищезазначені виплати не були включені до суми заробітної плати, на підставі якої відповідачем розраховувалась пенсія позивача.

При розрахунку ОСОБА_1 пенсії відповідачем не були враховані зазначені у довідці інші виплати.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за нормами чинного законодавства до складу заробітної плати входять також і інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому відповідач безпідставно відмовив позивачу у врахуванні інших виплат при обчисленні пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Частиною першою статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року

№ 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої, зокрема, входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно із приписами частини другої статті 33 Закону № 3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З аналізу наведених положень суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до частини першої статті 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного питання вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року в справі № 21-430а11, у постанові від 28 травня 2013 року в справі № 21-97а13, у постанові від 14 травня 2013 року в справі № 21-125а13.

Виходячи з наведеного Соснівський районний суд міста Черкаси зробив правильний та законний висновок, що Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області під час призначення пенсії позивачу протиправно не врахувало інші виплати, на які нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки це суперечить діючому законодавству.

Київський апеляційний адміністративний суд, який переглянув постанову суду першої інстанції, прийшов до аналогічних висновків і обґрунтовано залишив її без змін по суті позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судами правильно встановлено, що відповідачем 25 червня 2010 року для ОСОБА_1 пенсія призначена в меншому розмірі - без урахування наведених вище складових її доходів, тобто цим порушені права позивача.

Відтак з цієї дати (25червня 2010 року) тривало порушення прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

За приписами частин першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, в цій справі, з метою вирішення вимоги про перерахунок пенсії з дня її призначення, а саме з 25 червня 2010 року, судам необхідно було встановити обставини про день, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, та в залежності від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Однак суди попередніх інстанцій зазначених обставин не встановили.

Оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати обставини справа підлягає направленню на новий розгляд.

При цьому судам необхідно враховувати, що виплата пенсії є щомісячною виплатою, звідси й те, що порушення прав позивача в цьому випадку є триваючим.

Також під час розгляду справи необхідно мати на увазі, що позивач обрала спосіб захисту порушеного права у вигляді перерахунку пенсії. Цей спосіб не варто плутати з правовим інститутом пенсійного права як перерахунок пенсії, за яким перерахунок пенсії проводиться за певних обставин, зокрема підвищення окладу працюючому державному службовцю на посаді, на якій працювала позивач. Тому при вирішенні цього спору в частині перерахунку пенсії з дня її призначення, а саме з 25 червня 2010 року, дата подання позивачкою заяви про таке до пенсійного органу не має значення і не означає, що перерахунок пенсії як спосіб відновлення порушеного права повинен застосовуватись з дати подання цієї заяви.

Такі обставини не були враховані, а ні судом першої інстанції, а ні судом апеляційної інстанції, тому суди попередніх інстанцій прийшли до помилкового висновку про те, що перерахунок пенсії необхідно проводити з 01 грудня 2015 року.

Частиною другою статті 227 КАС України встановлено, що підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій в частині зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року та в частині залишення без розгляду вимог щодо перерахунку пенсії з 25 червня 2010 року необхідно скасувати і в цій частині направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Врешті рішення судів слід залишити без змін.

Керуючись статтями 159, 222, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 02 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року в частині зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року та в частині залишення позовних вимог без розгляду скасувати та в цих частинах направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 02 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді Н. В. Васильченко

О. В. Калашнікова