Справа № 385/731/16-а (2-а/385/30/16)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2016 рокусправа № 385/731/16-а (2-а/385/30/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року

у справі № 385/731/16-а (2-а/385/30/16)

за позовом ОСОБА_1

до Управління пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області

про вчинення певних дій для належного оформлення,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, в якому просить стягнути кошти в сумі 17800,97 грн. за період з 01.03.2013 року по даний час на підставі розпорядження № 2 від 13.02.2013 року та індексацію; нарахувати та виплатити індексацію за несвоєчасну виплату коштів в сумі 9864,93 грн. та стягнути моральну немайнову шкоду в сумі 100000 грн.

В обґрунтування позову позич зазначає, що 28.05.2014 року Гайворонський районний суд своєю постановою скасував рішення комісії Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі про призначення і виплату позивачу пенсії за розпорядженням від 13.02.2013 року №2 про стягнення коштів з пенсії ОСОБА_1 на суму 27665,9 грн. та зобов'язав повернути повивачу надмірно стягненні кошти. В березні 2015 року відповідач повернув позивачу кошти лише в сумі 9864,93 грн.,на думку позивача різниця боргу складає 17800,97 грн.

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 1058-ІV cуми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Статтею 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695.

Відповідно до вимог п.1 ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, діючим законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії.

Як встановлено матеріалами справи, що в травні 2014 року позивач звернувся до Гайворонського районного суду з адміністративним позовом про скасування Рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області № 2 від 13.02.2013 року щодо утримання зайво отриманих коштів в сумі 27665,9 грн. за період з березня 2013 року щомісячно в розмірі 20 % від суми нарахованої пенсії до повного погашення та повернення зайво утриманих коштів з пенсії.

Постановою Гайворонського районного суду від 28.05.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Скасовано рішення комісії з питань призначення і виплати пенсій управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області № 2 від 13.02.2013 року щодо утримання зайво отриманих коштів з пенсії позивача в сумі 27 665,9 грн. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області повернути ОСОБА_1 безпідставно утримані з нього на підставі Рішення № 2 комісії з призначення і виплати пенсій від 13.02.2013 року суми пенсії.

З листа управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області від 27.05.2016 року № 12/П-11 стягнення коштів проводилось у період з 01.03.2013 року по 28.02.2015 року відповідно до рішення комісії з питань призначення і виплати пенсії від 13.02.2013 року № 2. Сума утриманих коштів за вищевказаний період складає 9864 грн. 93 коп.

На виконання постанови Гайворонського районного суду від 28.05.2014 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 року позивачу кошти у сумі 9864 грн. 93 коп. повернуті у березні 2015 року.

На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що не має правових підстав для стягнення з відповідача коштів в сумі 17800,97 грн. та індексацію, а також нарахувати та виплатити індексацію за несвоєчасну виплату коштів в сумі 9864,93 грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Відносно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, позивач не надав жодного доказу та не довів, що існує причинно-наслідковий зв'язок між моральними стражданнями та діями відповідачів, не доведено, що саме дії відповідачів призвели до заподіяння моральних страждань позивачу. А тому, за таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні вимог в цій стягнення моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 червня 2016 року у справі № 385/731/16-а (2-а/385/30/16) - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 19.08.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак