Справа № 804/702/16
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
16 серпня 2016 рокусправа № 804/702/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.
суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.
за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції Дерев`янка Артура Валентиновича
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року
у справі №804/702/16
до голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 протиправними та зобов`язати скликати «Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій», на засіданні якої, на підставі наявного рішення суду, розглянути питання надання статусу «учасника бойових дій» загиблому ОСОБА_3 і, на цій основі, його батькові ОСОБА_1 статусу «члена сім`ї загиблого учасника бойових дій».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства, ігноруються звернення позивача про скликання міжвідомчої комісії для розгляду питання надання відповідного статусу його сину - ОСОБА_3 , який загинув під час проведення антитерористичної операції, внаслідок чого порушуються права батьків в частині отримання статусу членів сім`ї загиблого.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано голову Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 здійснити заходи по повторному розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання статусу учасника бойових дій загиблому ОСОБА_3 шляхом скликання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент звернення позивача із заявою про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_3 були відсутні нормативні акти, які б регулювали порядок визнання учасниками бойових дій та надання статусу учасника бойових дій особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції. Проте, враховуючи норми законодавства, які прийняті в подальшому, суд зазначив, що єдиним органом держави, уповноваженим вирішити питання щодо статусу учасника бойових дій є Міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій. Враховуючи, що відповідач, до якого звернуто та направлено заяви позивача, одноособово не уповноважений вирішувати питання, які стосуються визнання особи учасником бойових дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції здійснити заходи по розгляду заяви Малолітнього ОСОБА_4 щодо надання статусу учасника бойових дій загиблому ОСОБА_3 шляхом скликання Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Голова Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 , не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року, у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що звернення позивача розглянуто Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції у встановлені законом стоки та листом від 17 листопада 2014 року №616-вих надано відповідь, у якій зазначено, що надання статусу учасника бойових дій учасникам добровольчих формувань, відповідно до чинного на момент звернення законодавства, не передбачено. Більш того, особам після їх смерті статус учасника бойових дій не надається. Також роз`яснено, що після внесення відповідних змін до діючої на той момент редакції Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач матиме право на отримання посвідчення члена сім`ї загиблого. Зазначена відповідь ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, яка діяла на час надходження звернення позивача, та якою не передбачалось право осіб, які брали участь в антитерористичній операції у складі добровольчих формувань, на отримання статусу учасника бойових дій.
Крім того, позивачу роз`яснено, що статус учасника бойових дій не надається посмертно, оскільки він не є державною нагородою або почесним званням, та призначений виключно для надання окремій категорії громадян відповідних пільг та гарантій.
Відповідач, також зазначає, що згідно законодавства, чинного станом на 24 вересня 2014 року та на момент розгляду справи, міжвідомча комісія при Службі не наділена правом розглядати документи щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_3 , оскільки він не належав до категорії осіб, щодо яких міжвідомча комісія взагалі приймає рішення про надання такого статусу. Так, документи ОСОБА_3 не розглядалися відомчими комісіями та останній самостійно не звертався із проханням встановлення відповідного статусу, а розгляд таких заяв, поданих від третіх осіб щодо загиблих, міжвідомча комісія розглядати не уповноважена.
Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшло.
У судових засіданнях представник відповідача доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Зазначив, що позивач отримав передбачений законодавством статус особи, на яку розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з видачею посвідчення члена сім`ї загиблого серія НОМЕР_1 від 16 червня 2016 року, оформленого управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради. Прав щодо отримання іншого статусу позивач не має.
До суду було подано мирові угоди від 17 липня 2016 року (а.с. 135, 139), від яких позивач відмовився у судовому засіданні 16 серпня 2016 року, що виключає можливість затвердження мирових угод судом.
Позивач також заперечив проти апеляційної скарги, зазначивши, що відповідач не наділений правом на одноособовий розгляд питання щодо надання його сину - ОСОБА_3 статусу учасника бойових дій. Вважає, що саме комісія є єдиним органом держави, уповноваженим розглядати спірні питання щодо названого статусу, а також надавати тлумачення законодавству, що регулює захист прав учасників бойових дій та членів їх сімей.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як свідчать матеріали справи, листом від 27 жовтня 2014 року №22/053996-04 Адміністрація Президента України надіслала до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції звернення Малолітнього ОСОБА_5 від 24 вересня 2014 року, в якому він просив Президента України вирішити питання щодо надання статусу учасника бойових дій особам, які брали участь в антитерористичній операції у складі добровольчих формувань, зокрема його сину ОСОБА_3 , який, у складі Добровольчого українського корпусу «Правий сектор», загинув 12 вересня 2014 року під час бойових дій у селищі Мар`їнка Петровського району Донецької області.
Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, розглянувши звернення ОСОБА_1 , листом від 17 листопада 2014 року №616-вих надала позивачу відповідь та пояснила, що надання статусу учасника бойових дій особам після їх смерті законодавством не передбачено. Вказала, що вирішення питання щодо пільг для членів сімей загиблих під час участі в антитерористичній операції бійців добровольчих батальйонів потребує законодавчого врегулювання, зокрема змін до Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» . Також надала роз`яснення, що «на виконання Указу Президента України від 29.10.2014 року № 835/2014 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення додаткових соціальних гарантій окремим категоріям громадян» та з метою соціального захисту осіб, які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брали без посередню участь в антитерористичній операції у складі добровольчих батальйонів, та членів їх сімей Службою також опрацьовуються відповідні зміни до зазначеного Закону України. Реалізація таких змін дозволить вирішити Ваше та аналогічні питання».
Згідно наявних у справі матеріалів, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року встановлено факт участі громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, у бойових діях під час антитерористичної операції. Встановлено факт загибелі громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, під час бойових дій в зоні антитерористичної операції в селищі Мар`їнка, Петровського району Донецької області.
15 липня 2015 року під час особистого прийому ОСОБА_1 звернувся до голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції з проханням щодо вирішення питань, зазначених в попередньому зверненні, та подав письмову заяву, згідно якої просив «посприяти в отриманні статусу члена сім`ї погибшего военнослужащего» ним та матір`ю ОСОБА_3 (а.с.42).
Згідно з листом від 24 липня 2015 року №2482/01/09.1-15 Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, направленим на адресу голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації та на адресу позивача, заяву ОСОБА_1 передано до адресу Дніпропетровської обласної державної адміністрації з проханням посприяти в оформленні документів, необхідних для отримання «Посвідчення члена сім`ї загиблого».
Вважаючи, що його письмове та усне звернення, яке мало місце після отримання судового рішення, безпідставно залишені відповідачем без задоволення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Зміст статусу ветеранів війни, учасників бойових дій, соціальних пільг, які належать названим особам, а також органи, яким надано право визначати порядок надання названих статусів передбачено у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ з відповідними змінами (далі Закон №3551-ХІІ).
Єдиним органом, наділеним функціями щодо визначення порядку надання статусу учасника бойових дій, згідно з Законом №3551-ХІІ є Кабінет Міністрів України.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі по тексту - Порядок).
Згідно п.5 названого Порядку у редакції від 20 серпня 2014р., рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.
Відповідно до чинної редакції пункту 5 названого Порядку, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС (далі - комісія); міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
Згідно з пунктом 8 Порядку, рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку.
Як свідчать пояснення сторін, інших суб`єктів владних повноважень, до компетенції яких віднесено розгляд питання щодо надання статусу учасника бойових дій, з яким позивач звернувся до Держави Україна в особі її посадових осіб та органів, діючим законодавством не визначено.
Зокрема, відповідно до статті 3-1 Закону №3551-ХІІ «Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту інвалідів, ветеранів війни, інших осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранів праці, ветеранів військової служби, військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, жертв нацистських переслідувань», до повноважень Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції не віднесено функції щодо розгляду заяв стосовно надання статусу учасника бойових дій. Відповідно до Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10 листопада 2014 року №867, голову комісії також не наділено правом одноособового розгляду названого питання.
Згідно з статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до статей 3, 5 названого Закону, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Згідно з статтею 7 Закону №393/96-ВР якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що звернення позивача, яке стосується присвоєння особі статусу учасника бойових дій повинно бути розглянуто на міжвідомчій комісії.
Доводи відповідача стосовно того, що вимоги, викладені в заяві Малолітнього ОСОБА_5 , не відповідають чинному законодавству, не приймаються судом, оскільки зазначена обставина згідно статті 8 Закону України «Про звернення громадян» не відноситься до підстав, які виключають обов`язок уповноваженого державного органу розглядати відповідне звернення.
Посилання голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 на те, що міжвідомча комісія, відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, не наділена правом розглядати безпосередні звернення громадян, не приймаються судом, виходячи з норм статей 1, 3, 7, 8 Закону України «Про звернення громадян» .
При цьому слід зазначити, що згідно норм статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).
Отже, діючи у якості керівника Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (центральний орган), відповідач зобов`язаний передати звернення (заяву) позивача на розгляд міжвідомчої комісії.
Розділом ІІІ Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій передбачено, що Міжвідомча комісія складається з голови, який за посадою є Головою Державної служби у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, першого заступника голови, заступника голови, секретаря та інших членів Міжвідомчої комісії.
Голова Міжвідомчої комісії очолює Міжвідомчу комісію, здійснює загальне керівництво Міжвідомчою комісією та забезпечує організацію її роботи.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про покладення на голову Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 обов`язку здійснити заходи щодо розгляду заяви ОСОБА_1 на Міжвідомчій комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.
Виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, яким надана правильна юридична оцінка, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Апеляційну скаргу голови Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2016 року у справі № 804/702/16 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.
Ухвалу в повному обсязі складено 19.08.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун