Справа № 569/3487/16-а
Суддя: Бучко Т.М. Т. М.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3487/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

секретар Соломон О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Хоронжак М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м.Рівне призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення, а саме з 22 жовтня 2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 1 березня 1985 року по 6 квітня 2004 року працював зачищувачем 3 розряду зі шкідливими умовами праці цеху 18 Рівненського радіотехнічного заводу. Професія зачищувача передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Має 19 років стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає йому право на пенсію на пільгових умовах на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 22 жовтня 2015 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії. Однак, відповідач відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в зв'язку з непроведенням атестації робочих місць.

Ухвалою суду від 30 травня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне замінено на його правонаступника - Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що влаштувався на Рівненський радіотехнічний завод ще з моменту його будівництва. В 1985 році перевівся в цех зі шкідливими умовами праці та працював на одному робочому місці до 2004 року, сподіваючись, що зможе на п'ять років раніше вийти на пенсію. Про те, що на підприємстві не проведено атестації робочих місць, навіть не здогадувався. Представник позивача додатково пояснила, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладено на керівника підприємства. Атестація робочих місць на заводі не проведена і донині. Вважає, що відмова відповідача у призначенні пенсії порушує право власності позивача на майно - пенсію як «легітимне сподівання» на реалізацію майнового права. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнала з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти адміністративного позову. Пояснила, що позивач не має достатнього стажу для призначення пільгової пенсії, оскільки шкідливі умови праці позивача на посаді зачищувача за період з 21 серпня 1992 року по 6 квітня 2004 року не підтверджені атестацією робочого місця. Право на отримання пенсії позивач набуде лише після досягнення 60-річного віку. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 1 березня 1985 року по 6 квітня 2004 року працював на посаді зачищувача 3 розряду зі шкідливими умовами праці цеху № 18 Рівненського радіотехнічного заводу ( нині - ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» ), що підтверджується трудовою книжкою позивача.

22 жовтня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Листом управління Пенсійного фонду України в м.Рівне № 414/10 від 3 грудня 2015 року позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.

Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначені підстави, наявність яких дає громадянам право на пенсію за віком на пільгових умовах. На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.

Згідно із п.3 вказаного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року в Списку № 2 ( розділ XVI «Виробництво устаткування для радіо, телебачення та зв'язку», підрозділ «Виробництво радіодеталей», п.«а» робітники, позиція 16.3А ) передбачено пільгове пенсійне забезпечення зачищувача.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма такої довідки має відповідати Додатку № 5 вказаного Порядку.

У відповідності до уточнюючої довідки № 388 від 8 вересня 2015 року, виданої ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод», позивач з 1 березня 1985 року ( наказ № 431 від 22 квітня 1985 року ) по 6 квітня 2004 року ( наказ № 47-ВК від 7 квітня 2004 року ) працював зачищувачем протягом повного робочого дня, зайнятим на зачищуванні друкованих плат із склотекстоліту, склопластику, скловолокна, інших робіт не виконував. В період роботи зачищувачем ОСОБА_1 надавалася щорічна додаткова оплачувана відпустка за шкідливі умови праці тривалістю, визначеною трудовим законодавством. Атестація робочих місць за умовами праці зачищувача не проводилася. Довідка видана на підставі наказів по заводу за 1985-2004 роки, трудової книжки, особової картки форми Т-2, особових рахунків по зарплаті за 1985-2004 роки.

З вказаної уточнюючої довідки вбачається, що позивач в період з 1 березня 1985 року по 6 квітня 2004 року виконував роботу, передбачену Списком № 2, зі шкідливими умовами праці.

Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 1 серпня 1992 року введена обов'язкова атестація робочого місця. Атестація робочих місць за умовами праці згідно із п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці ( далі - Порядок ), затвердженого вказаною постановою, проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п'ять років.

Відповідно до вказаного Порядку основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із п.1 Порядку атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Результати атестації, як вперше проведеної, так і чергові, застосовуються при визначенні стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, протягом 5 років після затвердження її результатів. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування в стаж, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, повного п'ятирічного періоду роботи з шкідливими та тяжкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право протягом зазначеного періоду повинно бути підтверджено результатами атестації робочих місць.

В судовому засіданні встановлено, що атестація робочого місця за умовами праці зачищувача не проводилася на Рівненському радіотехнічному заводі взагалі.

Відповідно до частини другої пункту 4 Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Отже, своєчасність та якість проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його конституційне право на соціальний захист у виді отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до розділу 11 Конституції України право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням і забезпечується ч.2 ст.22 Конституції України, згідно з положеннями якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційні права і свободи людини і громадянина відповідно до статті 64 Конституції України не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Зі змісту п.4, 23 ч.1 ратифікованої Україною Європейської соціальної хартії від 3 травня 1996 року та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Як передбачено ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Починаючи з 1975 року Європейський суд з прав людини право на отримання пенсії визнає елементом «майна» відповідно до ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, у класичній справі Mailer v. Austria (№5849/72 3 DR 25, 1975) Європейський суд з прав людини відмітив, що законодавчо визначене право на отримання пенсії прирівнюється до права приватної власності і на нього розповсюджуються загальні національні норми, які застосовуються до «майна», «грошового зобов'язання», відповідно до національного закону.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні від 27 травня 2013 року у справі «Суханов та Ільченко проти України», першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в «інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов'язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

Суд вважає, що невиконання керівником підприємства обов'язку щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці не може бути покладено в провину робітнику, який виконав всі необхідні умови для отримання права на пільгову пенсію та мав «законне сподівання» на її призначення. Відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах становить втручання в права позивача, передбачені ст.1 Першого протоколу, та позбавляє останнього права на отримання пільгової пенсії.

Відповідачем визнається наявність у ОСОБА_1 шести повних років стажу роботи в шкідливих умовах праці за період з 1 березня 1985 року по 21 серпня 1992 року. Суд зауважує, що умови праці позивача на займаній посаді у період з 21 серпня 1992 року по 6 квітня 2004 року не змінювалися, останній продовжував працювати зачищувачем в тих же умовах та отримував додаткові відпустки за шкідливі умови праці.

За таких обставин, позивач має 19 років стажу роботи за посадою зачищувача, яка передбачена Списком № 2, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Рівне із заявою про призначення пенсії 22 жовтня 2015 року, а тому пенсія за віком повинна бути йому призначена з урахуванням стажу пільгової роботи за Списком №2 у ПАТ «Рівненський радіотехнічний завод» починаючи з 22 жовтня 2015 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 7, 8, 11, 71, 86, 94, 161-163, 186, 254 КАС України, ст.19, 22, 46, 64 Конституції України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати Рівненське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 22 жовтня 2015 року відповідно до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно із ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постанова може бути оскаржена до Житомирського адміністративного апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя :