Справа № 807/638/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/5828/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

судді-доповідача Богаченка С.І.,

суддів Качмара В.Я., Рибачука А.І.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі ЛТД» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року по справі за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі Лтд» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи виробничого корпусу,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 травня 2016 року Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Закарпатській області звернулось в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі Лтд» в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи шляхом опечатування входу та відключення від джерел енергоживлення виробничого корпусу №4 літ. Д, частини виробничої будівлі літ. І, будівлі біржі 201 відповідача, розташованого за адресою: вул. Свалявська, 76, м. Мукачево, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року позов задоволено повністю. Вирішено зупинити роботу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі Лтд», розташованого за адресою: п.і. 89600, вул. Свалявська, 76, м. Мукачево, до усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування та відімкнення від джерел живлення

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ТОВ «ЕНО Меблі Лтд» подало апеляційну скаргу на неї, в якій просило постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт по справі зазначає, що судом першої інстанції необ'єктивно та вибірково досліджено докази у справі, не встановлено всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Також, апелянт по справі зазначив, що позивачем не доведено необхідність вжиття відповідних заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи виробничого корпусу №4 літ. Д, частини будівлі літ. 1 біржі 201, що належить відповідачу. Зокрема, апелянт ще зазначає, що позивач просив зупинити діяльність відповідача лише в окремій будівлі, оскільки порушення саме в цій будівлі, а не по всьому підприємстві, однак, судом першої інстанції цього не було враховано, що призвело до винесення необґрунтованого рішення.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що в період з 11 квітня по 22 квітня 2016 року працівниками позивача здійснено перевірку територій, приміщень, будівель та споруд ТОВ «ЕНО Меблі ЛТД», розташованого за адресою: вул. Свалявська, 76, м. Мукачево, з метою додержання (виконання) вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту.

22 квітня 2016 року позивачем по справі було складено акт за результатами перевірки №8, в якому зазначено порушення відповідачем вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях.

Згідно з п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Як зазначено в ч.1 ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб'єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об'єктів або об'єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об'єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об'єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб'єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, колегія суддів вважає що адміністративний позов не підлягає задоволенню, так як позивачем не доведено належним чином того, що перелічені в акті перевірки порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей (персоналу підприємства і особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі).

Відповідно до ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З огляду на викладене, оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати та прийняти нову постанову.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі ЛТД» - задоволити повністю.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року по справі №807/638/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовну відмовити повністю.

Постанова апеляційного адміністративного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Богаченко

Суддя В.Я. Качмар

Суддя А.І. Рибачук