Справа № 813/2282/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року № 813/2282/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Новак Л.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Маркін Л.Г., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень про визнання протиправними дій, скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі відділу примусового виконання рішень (далі - департамент ДВС в особі ВПВР, відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що оскаржена ним постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року винесена в межах виконавчого провадження з виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15. Станом на момент винесення оскарженої у даній справі постанови про закінчення виконавчого провадження, рішення Львівського окружного адміністративного суду не виконане, оскільки ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2015 року № 813/3893/15 про прийняття звіту про виконання постанови від 07.10.2015 року оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду, відтак не набрала законної сили. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що державним виконавцем при винесенні оскарженої постанови не були враховані вищенаведені обставини, не перевірено фактичне виконання рішення суду, у зв'язку з чим постанова головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Медведєва О.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року є передчасною та підлягає скасуванню, а дії щодо її винесення - протиправні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, викладенні у позовній заяві, підтримав, просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити з тих підстав, що при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв О.В. діяв в межах, н підставі повноважень, визначених Законом України "Про виконавче провадження", а, отже, правомірно.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України, третя особа Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи, про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дій, позовні вимоги позивача було задоволено повністю, визнано протиправними дії Міністерства охорони здоров'я України у неналежному розгляді скарг від 13.01.2015 року, від 11.03.2015 року, доповнення до скарг від 18.05.2015 року та інформаційного запиту від 05.06.2015 року та зобов'язано Міністерство охорони здоров'я України розглянути належним чином скарги від 13.01.2015 року, від 11.03.2015 року, доповнення до скарг від 18.05.2015 року та інформаційного запиту від 05.06.2015 року.

Крім того, зобов'язано Міністерство охорони здоров'я України подати суду у місячний строк звіт про виконання даної постанови суду після набрання такою законної сили.

Вказана постанова набрала законної сили 06.11.2015 року.

12.11.2015 року Львівським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист № 813/3893/15.

07.04.2015 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Медведєвим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50717188 від 07.04.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2016 року на адресу головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Медведєва О.В. надійшов лист Міністерства охорони здоров'я України № 14-02-04/6, в якому зазначено, що боржником - Міністерством охорони здоров'я України - в повному обсязі виконано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15. На виконання вказаної постанови надано відповідь ОСОБА_1 листом від 10.02.2016 року № 14.02-03/3244 та направлено звіт про виконання рішення суду. Враховуючи наведене, Міністерство охорони здоров'я України просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 50717188.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1, не погоджуючись із виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15 та наданим на його виконання звітом Міністерства охорони здоров'я України, звернувся до суду із клопотанням про накладення штрафу на керівника Міністерства охорони здоров'я України за невиконання судового рішення та не подання звіту, встановлення нового строку подання звіту.

20.05.2016 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/3893/15 у задоволенні клопотання позивача від 12.02.2016 року про накладення штрафу на винну посадову особу та встановлення нового строку подання звіту та доповнення від 25.02.2016 року до клопотання про накладення штрафу на винну посадову особу та встановлення нового строку подання звіту від 12.02.2016 року відмовлено та прийнято звіт відповідача № 14.02-01/48 від 12.02.2016 року про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15.

23.06.2016 року головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Медведєвим О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188.

Не погоджуючись з наведеними діями державного виконавця та вважаючи постанову від 23.06.2016 року ВП № 50717188 незаконною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" та іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження", цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", основними завданнями державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

У відповідності зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Підстави, за яких державним виконавцем може бути закінчено виконавче провадження, визначені у ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 цього Закону, виконавче провадження підлягає закінченню, серед іншого, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У випадку закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням рішення суду, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Частиною 3 цієї статті визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Норми Закону України "Про виконавче провадження" кореспондуються із п. 3.17 наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", згідно якого у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

З матеріалів справи та пояснень представника відповідача вбачається, що винесена державним виконавцем постанова про закриття виконавчого провадження ґрунтувалася на інформації Міністерства охорони здоров'я України про повне виконання ним рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15.

Крім того, представник відповідача покликався на те, що звіт Міністерства охорони здоров'я України про виконання рішення суду було прийнято судом, що підтверджується ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року у справі № 813/3893/15.

Однак, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови ВП № 50717188 від 23.06.2016 року державний виконавець не пересвідчився у реальному виконанні постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15, не звертався до стягувача - ОСОБА_1 - за відповідною інформацією, не перевірив того факту, чи набрала ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року про прийняття звіту Міністерства охорони здоров'я України № 14.02-01/48 від 12.02.2016 року про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15 законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було до Львівського окружного адміністративного суду 26.05.2016 року було подано апеляційну скаргу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року про прийняття звіту Міністерства охорони здоров'я України № 14.02-01/48 від 12.02.2016 року про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15.

Згідно листа Львівського окружного адміністративного суду від 10.08.2016 року № 03.1.04/15751/16, ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2016 року № 813/3893/15 не набрала законної сили.

Отже, постанова Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров'я України, третя особа Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи, про визнання протиправними дій та зобов'язання до вчинення дійна даний час не виконана.

У зв'язку з наведеним, суд зазначає, що державний виконавець при винесені оскарженої постанови про закінчення виконавчого провадження не з'ясував чи наявні підстави для закінчення виконавчого провадження та не врахував того, що ухвала про прийняття звіту про виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.10.2015 року у справі № 813/3893/15 не набрала законної сили, що призвело до передчасного винесення ним постанови про закриття виконавчого провадження.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов переконання, що жодних правових підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у державного виконавця Медведєва О.В. не було, що свідчить про протиправність його дій при винесенні вищевказаної постанови.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи на наведені вище обставини, суд вважає, що дії відповідача не відповідають вимогам, визначеним ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку визнати дії головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Медведєва О.В. при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року протиправними.

Суд зазначає, що протиправність дій не може породжувати жодних правомірних наслідків, у зв'язку з чим суд вважає постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Медведєва О.В. про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року протиправною та скасовує її.

Звідси, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18-19, 33-35, 69-71, 72, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича про закінчення виконавчого провадження ВП № 50717188 від 23.06.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст виготовлено та підписано 22.08.2016 року

Суддя Потабенко В.А.