Справа № 802/2913/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 серпня 2016 р. Справа № 802/2913/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Шевченка Р.В.

представників позивача: Демешка О.М., Тишківського С.Л.

представника відповідача: Нартовської Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: підприємства "ВПТ-Україна", заснованого на повній власності російського ЗАТ "ВПТ-НН"

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом підприємства "ВПТ-Україна", заснованого на повній власності російського ЗАТ "ВПТ-НН" до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, в частині зобов'язання Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року.

Протокольною ухвалою суду від 12.07.2016 року неналежного відповідача Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області замінено на належного - Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо зміни стану в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача на підставі висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви. Додатково зазначили, що зміна стану в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача може негативно вплинути на ділову репутацію підприємства, у взаємовідносинах з суб'єктами господарювання.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав наведених у письмових запереченнях на позов відповідно до яких Вінницька ОДПІ, заперечуючи проти позову, вказує на те, що відповідач діяв згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А тому, на його думку, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що на підставі наказу №1700 від 13.06.2014 року, виданого Вінницькою об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів у Вінницькій області (далі по тексту - відповідач) керуючись ст.. 20, п. 75.1 ст. 75 пп.78.1.1, 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 та п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2012р. №2755-IV проведено позапланову виїзну документальну перевірку Підприємства «ВПТ-Україна», заснованого на повній власності російського ЗАТ «ВПТ-НН» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам із TOB «Бізнес-КонсалтінгПлюс» (Код - 37093546) за липень 2011 року, TOB «Профіт Пласс» (Код - 36387364) за серпень-вересень 2013р., TOB «Мейденгрін» (Код - 38651555) за жовтень 2013р., TOB «Дах-Гідроізоляція Будівель Кайзер Україна» (Код - 33156408) за листопад 2013р. та TOB «Риббухмаркет» (Код - 38651204) за листопад-грудень 2013р..

За результатами перевірки відповідачем складено акт № 1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року, у якому відповідачем сформовано висновки про порушення П «ВПТ-Україна» засноване на повній власності російського ЗАТ «ВПТ-НН»:

-п. 187.1 ст. 187 п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України за рахунок чого завищено суму податкового кредиту за листопад 2013 року сформовану за рахунок здійснення господарських операцій з придбання товарів у TOB «Дах-Гідроізоляція Будівель Кайзер Україна» та завищено суму податкових зобов'язань за листопад 2013 року сформовану за рахунок подальшої поставки даного товару на адресу ВП «Головний матеріально-технічний склад» ДТГО «Львівська залізниця».

-п. 187.1 ст. 187 п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України за рахунок чого завищено суму податкового кредиту за листопад-грудень 2013 року сформовану за рахунок здійснення господарських операцій з придбання товарів у TOB «Риббухмаркет» та завищено суму податкових зобов'язань за листопад-грудень 2013 року сформовану за рахунок подальшої поставки даного товару на адресу ДП «Укрзалізничпостач», TOB «НВК «Планела-Рейл», ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» та ПП «Пром-Альянс».

На думку позивача, висновки акта перевірки є необґрунтованими та прийнятими на підставі суб'єктивних припущень, всупереч чинному законодавства, у зв'язку із чим підприємство звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії Вінницької ОДПІ з встановлення в акті позапланової виїзної документальної перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року порушень підприємством "ВПТ-Україна" норм п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, визнати протиправними дії Вінницької ОДПІ по завищенню підприємством "ВПТ-Україна" сум податкового кредиту та податкових зобов'язань, здійснених на підставі акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року, зобов'язати Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року адміністративний позов задоволено частково, зобов'язано Вінницьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Вінницькій області відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року. В решті вимог відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції оскаржені Вінницькою ОДПІ в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.05.2016 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 15.09.2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 року в частині зобов'язання Вінницької ОДПІ відновити у системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні Міністерства доходів і зборів України стан, який був до внесення висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року скасовано.

Приймаючи дане рішення, ВАСУ вказав на необхідність дослідження доказів, які підтверджують факт внесення до інформаційних систем інформації на підставі акта від 24 червня 2014 року №1676/22-03/32833513, зокрема витягів з автоматизованих систем.

На виконання вимог ухвали ВАСУ, судом витребувано та досліджено в судовому засіданні детальну інформацію по платнику ПДВ ТОВ "ВПТ-Україна" щодо результатів співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача.

Дослідивши надану інформацію, судом встановлено, що контролюючим органом вносились зміни стану в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на підставі висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року, з метою виконання функцій податкового контролю, однак податкові повідомлення-рішення за наслідками здійснення контролю у відношенні позивача відповідачем не приймалися.

Пунктом 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (п.п. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62 ПК України).

Відповідно до ст. 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами п.п. 72.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Згідно з п. 75.1 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (п. 74.2).

Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

За таких обставин дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представників позивача, що зміна стану в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів позивача на підставі висновків акту перевірки №1676/22-03/32833513 від 24.06.2014 року вплине на ділову репутацію позивача у взаємовідносинах з суб'єктами господарювання, як підставу для задоволення позовних вимог, оскільки дії контролюючого органу щодо внесення до автоматизованих систем змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно ст.ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що відповідач діяв на підставі та в межах визначених законом повноважень, не порушуючи права та інтереси позивача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ст. 94 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович