Справа № 165/823/16, 2а-165/43/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року Справа № 876/5200/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Костіва М.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Нововолинського міського центру зайнятості на постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Нововолинського міського центру зайнятості і просив визнати протиправними дії відповідача та скасувати наказ суб'єкта владних повноважень Нововолинського міського центру зайнятості від 11.02.2016 року № НТ 160211 про припинення реєстрації безробітного ОСОБА_1 з 11 лютого 2016 року, зобов'язати відповідача відновити право позивача та поновити реєстрацію його як безробітного з 11 лютого 2016 року.

Нововолинський міський суд Волинської області постановою від 23.06.2016 року позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду першої інстанції про відвідування позивачем центру зайнятості 28.01.2016 року не відповідають обставинам справи. Звертає увагу на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права щодо визначення поняття відвідування центру зайнятості безробітними особами. Вважає, що підстави для задоволення позову у суду першої інстанції були відсутні.

Справа розглядалася в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2014 року ОСОБА_1 надано відповідачем статус безробітного.

Наказом Нововолинського міського центру зайнятості від 11.02.2016 року № НТ 160211 була припинена реєстрація позивача як безробітного у зв'язку з невідвідуванням без поважних причин територіального органу протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування.

Законом України «Про зайнятість населення» визначені правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття.

Відповідно до ст.. 43 даного законодавчого акту статусу безробітного може набути:

1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» та «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам»;

3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно частин 1 та 2 ст.. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на:

1) безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції:

послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру;

консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії);

інформації про свої права та обов'язки як безробітного;

відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі;

2) матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону;

3) збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах;

4) оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Зареєстровані безробітні зобов'язані:

1) самостійно або за сприяння територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, здійснювати активний пошук роботи, який полягає у вжитті цілеспрямованих заходів до працевлаштування, зокрема взяття участі у конкурсних доборах роботодавців;

2) відвідувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому він зареєстрований як безробітний у визначений і погоджений з ним час, але не рідше ніж один раз на тридцять календарних днів;

3) дотримуватися письмових індивідуальних рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню, зокрема брати участь у заходах, пов'язаних із сприянням забезпеченню зайнятості населення;

4) інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 ст. 45 того ж Закону передбачено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі невідвідування без поважних причин територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (наявність поважних причин підтверджується відповідними документами).

Постановою Кабінету міністрів України від 20.03.2013 року № 198 затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу (далі - Порядок), яким визначено процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості (далі - центр зайнятості).

Пунктом 28 встановлено, що зареєстрований безробітний зобов'язаний відвідувати з метою пошуку підходящої роботи та отримання інших соціальних послуг центр зайнятості, в якому він зареєстрований, не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, крім випадків, що сталися внаслідок надзвичайної ситуації, виникнення якої підтверджується на запит центру зайнятості відповідним органом згідно із законодавством, з пред'явленням паспорта громадянина України чи іншого документа, що посвідчує особу, та трудової книжки.

<…>

Зареєстровані безробітні, які з поважної причини не змогли звернутися до центру зайнятості у строк, установлений для відвідування, повинні відвідати центр зайнятості не пізніше, ніж у день, що настає після закінчення дії обставин, що склалися у зв'язку з поважною причиною, за умови підтвердження її наявності відповідними документами. У разі коли такий день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, особа повинна звернутися до центру зайнятості у перший робочий день, що настає за ним.

Поважними причинами, наявність яких підтверджена відповідними документами, є хвороба громадянина, смерть членів його сім'ї та родичів, догляд за хворою дитиною віком до 14 років, відвідування лікарні, судових та правоохоронних органів, районних військкоматів, інших державних установ та інші обставини, які унеможливлюють відвідування центру зайнятості.

Підпунктом 2 пункту 37 Порядку передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію у разі невідвідування без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування <…> (на 31-й день);

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі, що Позивач відвідав Нововолинський міський центр зайнятості 28 грудня 2015 року і черговим відвідуванням центру зайнятості йому було визначено працівниками відповідача 25 січня 2016 року, проте у вказаний день позивач до центру зайнятості не з'явився. Докази наявності поважних причин невідвідування центру зайнятості у визначений строк у справі відсутні.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 відвідував Нововолинський міський центр зайнятості 28.01.2016 року.

При цьому відповідач, заперечуючи висновки суду першої інстанції, зазначає, що перебування позивача 28.01.2016 року у центрі зайнятості не можна вважати відвідуванням, оскільки не відбулася відповідна фіксація в документах такого відвідування і його не прийняв відповідний спеціаліст центру зайнятості.

Разом з тим, обов'язок належним чином здійснити фіксацію та документальне оформлення відвідування безробітною особою центру зайнятості є обов'язком посадових осіб центру зайнятості.

Суд першої інстанції врахував, що працівниками відповідача підтверджений факт перебування позивача у Нововолинському міському центрі зайнятості та його спілкування з відповідними посадовими особами відповідача.

Тобто позивачем виконані покладені на нього законом обов'язки щодо періодичного відвідування центру зайнятості і підстави для винесення оскаржуваного позивачем наказу не було.

Тому висновки суду першої інстанції про законність позовних вимог ґрунтуються на обставинах справи та відповідних нормах матеріального права.

Доводи апеляційної скарги законності висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, наявним в ній доказам, правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Нововолинського міського центру зайнятості залишити без задоволення.

Постанову Нововолинського міського суду Волинської області від 23.06.2016 року у справі № 165/823/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді М.В. Костів

С.П. Нос