Справа № 802/442/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/442/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян М.Б.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

17 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2016 року позивач звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни про зобов'язання відповідача включити ОСОБА_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Сторони в судове засідання не з'явилися, повноважних представників до суду не направили, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Так, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, 24 грудня 2014 року між ОСОБА_6 та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" було укладено договір-заяву № 300937/81854/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Класік" на 1 міс. в іноземній валюті (а.с. 10).

На виконання умов зазначеного договору ОСОБА_6 внесла грошові кошти в сумі 18905,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 14975645 від 24 грудня 2014 року (зворотній бік а.с. 10). Окрім того, в подальшому ОСОБА_6 було частково знято кошти з рахунку.

17 липня 2015 року між ОСОБА_6 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана) було укладено договір дарування грошових коштів (а.с. 13).

Згідно з п. 1 даного Договору Дарувальник передала безоплатно у власність (подарувала) Обдаровуваній, а Обдаровувана прийняла у власність (в дар) від Дарувальника грошові кошти в сумі 6000 тисяч доларів США, які зберігаються на рахунку № НОМЕР_1, відкритому в ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" згідно з депозитним договором № 300937/81854/1-14 від 24 грудня 2014 року. Загальна сума коштів на вказаному рахунку становить 9767,97 доларів США, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 11).

На виконання зазначеного договору ОСОБА_4 звернулась із заявою до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в якій просила прийняти договір дарування грошових коштів та провести відповідні дії (а.с.12).

На підставі постанови Національного банку України № 612 від 17 вересня 2015 року "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 17 вересня 2015 року прийнято рішення № 171 "Про затвердження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Фінанси та Кредит" призначено працівника фонду гарантування Чернявську Олену Степанівну.

Так, ОСОБА_4 звернулась із заявою про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Проте, у переліку вкладників ОСОБА_4 була відсутня.

Не погодившись із зазначеним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як вкладник банку, має право на відшкодування гарантованої суми вкладу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Нормативно-правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків є Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14.

З аналізу норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Положення № 14 встановлено, що уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому, відповідний перелік вкладників формується Уповноваженою особою Фонду лише один раз та виключно з метою визначення ресурсів Фонду, які будуть спрямовані на відшкодування коштів за вкладами.

Відшкодування коштів за вкладами здійснюється на підставі затвердженого виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно з ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Частиною першою статті 1062 цього Кодексу встановлено, що на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Згідно з частиною першою статті 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

З аналізу положень норм ЦК України встановлено, що визначення імені фізичної особи або найменування юридичної особи, на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

До того ж, пунктом 3 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 цього Закону визначено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Проаналізувавши зазначені правові норми колегія суддів дійшла висновку, що договір банківського вкладу укладається саме з фізичною особою та з банком, яка в свою чергу має право зробити вклад на користь іншої особи, проте, укладення договору дарування є правовідносинами суто між вкладником банку та позивачем, що регулюється іншими нормами цивільного права.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази укладання ОСОБА_5 договору банківського вкладу з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_7, отже ОСОБА_7 не є вкладником ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", оскільки нею та/або на користь неї не укладався договір банківського вкладу з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", вона не є власником іменного депозитного сертифіката, тому грошові кошти, передані за договором дарування грошових коштів від 17 липня 2015, не підлягають відшкодування за рахунок Фонду, у зв'язку з чим підстави для внесення ОСОБА_4 до повного переліку вкладників відсутні.

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. №22, встановлено, що списання (перерахування) коштів з рахунку одного клієнта на рахунок іншого клієнта здійснюється обслуговуючим банком на підставі платіжного доручення платника - власника рахунку.

Проте, в матеріалах справи відсутні розрахункові документи банку (платіжні доручення) на перерахування грошових коштів в частині, яку подарувала третя особа на користь позивача.

Колегія суддів зазначає, що наявність договору дарування на користь ОСОБА_7 без реального відкриття рахунку не свідчить про об'єктивне виникнення правовідносин банківського вкладу, а відтак позивача не можна вважати вкладником АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Разом з цим колегія суддів зазначає, що задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в іншому порядку - у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_5, до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ "Банк Фінанси та Кредит" Чернявської Олени Степанівни про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Сапальова Т.В.