Справа № 820/824/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 серпня 2016 р. Справа № 820/824/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю представника позивача - Бикова П.В.

представника відповідача - Губської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство спеціалізоване будівельно-монтажне управління "Тунельбуд", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому з врахуванням уточнень просить суд податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 15.02.2016р. на суму 92174,00 грн., № від 15.02.2016р. на суму 50215,00 грн., № від 15.02.2016 р. в частині нарахування податку на додану вартість у сумі 742659,22 грн. - скасувати.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області 27 січня 2016 року складений акт №17/20-40-22-01-07/01264669 про результати планової виїзної документальної перевірки ПрАТ СБМУ "ТУНЕЛЬБУД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014р. На підставі висновків викладених в акті №17/20-40-22-01-07/ лютого 2016 року Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення № на суму 840157,50 грн., № на суму 50215,00 грн., № на суму 92174,00 грн. На думку позивача, податкові повідомлення-рішення № від 15.02.2016р. на суму 92174,00 грн., № від 15.02.2016р. на суму 50215,00 грн. та № від 15.02.2016 р. в частині нарахування податку на додану вартість у сумі 742659,22 гри. є незаконними, а отже є такими, що підлягають скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх прав.

Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що виявлені під час проведення перевірки порушення податкового законодавства позивачем стали підставою для винесення спірних податкових повідомлень-рішень, а отже є цілком законними та обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представники позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав.

Позивач, Приватне акціонерне товариство спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" зареєстровано у відповідності до норм діючого законодавства як суб'єкт господарювання.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що фахівцями Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області на підставі направлень від 14.12.2015р. № 3225, 3226, 3227, 3228, 3229, 3230, виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області, відповідно до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 30.11.2015 року №641 "Про проведення перевірки ПРАТ СБМУ "ТУННЕЛЬБУД" проведена планова виїзна документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 27.01.2016 року №17/20-40-22-01-07/01264669 "Про результати планової виїзної документальної перевірки ПРАТ СБМУ "ТУНЕЛЬБУД" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014р." з відповідними додатками (т.1 а.с. 13-101).

Відповідно до висновків акту від 27.01.2016 року №17/20-40-22-01-07/01264669 перевіркою встановлені наступні порушення:

- п. 138.1 пп. 138.2 ст. 138. п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток за 2013 р. в сумі 40172,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу, внаслідок чого зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за грудень 2014р. в сумі 92174,00 грн. та встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 565036,00 грн., у тому числі: у січні 2012 року в сумі 2766,00 грн., у червні 2012р. в сумі 2087,00 грн., у вересні 2012 року в сумі 78,00 гри., у січні 2013р. в сумі 15235,00 грн. у листопаді 2013 року в сумі 8771,00 грн., у грудні 2013 року в сумі 232464,00 грн., у листопаді 2014р. в сумі 303635,00 грн.;

- абз. Б) п. 176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України, а саме подано інформацію не в повному обсязі про суми доходу сплаченого фізичній особі суб'єкту підприємницької діяльності при виплаті доходів за придбані товари;

- п. 2.6 глави 2 Положення № 637, ст.. 1 Указу Президента України від 12.06.1995р. № 436/95 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" передбачено застосування фінансових санкцій у вигляду штрафу за неоприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми (т.1 а.с. 31).

На підставі висновків акту від 27.01.2016 року №17/20-40-22-01-07/01264669 контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 15.02.2016 року № на суму 840157,50 грн (т.1 а.с.102), № на суму 50215,00 грн (т. 1 а.с. 103), № на суму 20000,00 грн (т.1 а.с. 104), № на суму 92174,00 грн (т.1 а.с. 105).

Під час судового розгляду справи представником позивача було надано уточнений адміністративний позов, яким заявлено до скасування податкові повідомлення-рішення № від 15.02.2016р. на суму 92174,00 грн., № від 15.02.2016р. на суму 50215,00 грн., № від 15.02.2016 р. в частині нарахування податку на додану вартість у сумі 742659,22 грн.

Також представником позивача було надано пояснення з врахуванням наявного в матеріалах справи розрахунку податкових повідомлень-рішень (т.2 а.с. 68-69), зі змісту яких судом встановлено, що позивачем не оскаржуються виявлені контролюючим органом під час проведення перевірки порушення підприємства позивача в частині господарських відносин з ОСОБА_4, ТОВ «ПРОММЕТСЕРВІС», КП ХДБМ, ТОВ «ГРУПА ЕКЛІПТ», ТОВ «СК ГЕОНІС», ТОВ «ПОЛАРІС ГРУП», ТОВ «ЗЗБК «ЕТАЛОН», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ», ТОВ «НВК «КОЛОРИТ». Отже, в частині встановлених перевіркою порушень позивачем оскаржується саме донарахування контролюючим органом податкових зобов'язань з податку на додану вартість в частині господарських взаємовідносин Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" з ТОВ «Коменерго-Комп», ТОВ «АурісКомпані» та ТОВ «Консалтрейд», при цьому представником позивача вказано, що з врахуванням визнання частині порушень податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржується саме в частині нарахування податку на додану вартість у сумі 742659,22 грн, що визначено шляхом віднімання сум нарахованого податку на додану вартість з врахування поданого контролюючим органом розрахунку.

Проте суд зазначає, що з огляду розрахунку по податковим повідомленням-рішенням ПРАТ СБМУ «Тунельбуд» судом встановлено, що у зв'язку з встановленими контролюючим органом порушеннями позивачем податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ПОЛАРІС ГРУП», ТОВ «ЗЗБК «ЕТАЛОН», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ», ТОВ «НВК «КОЛОРИТ» та Консалтрейд відповідачем зменшено рядок 24 на загальну суму 92174,00 грн, що потягло за собою винесення податкового повідомлення-рішення № від 15.02.2016 року, яким у зв'язку із порушеннями п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.10 ст. 201, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 92174,00 грн (т.1 а.с. 105).

З врахуванням наданих до суду уточнень до позовної заяви та письмових пояснень, судом встановлено, що позивачем оскаржуються нараховані контролюючим органом зобов'язання саме в частині щодо контрагентів позивача ТОВ "Коменерго-Комп", ТОВ "Ауріс Компані", ТОВ "Консалттрейд".

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" та Комунальним підприємством «Харківська дирекція будівництва метрополітену» 07.10.2013 року укладено договір №23/10-2013 на виконання будівельно-монтажних робіт по проекту «Будівництво ІІІ лінії метрополітену в м. Харкові, від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» (т.2 а.с. 102-114).

Відповідно до умов договору від 07.10.2013 року №23/10-2013 замовник (Комунальне підприємство «Харківська дирекція будівництва метрополітену») доручає, а підрядник (Приватне акціонерне товариство спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд") зобов'язується виконати на свій ризик відповідно до проектно-кошторисної документації та здати йому у встановлений договором строк закінчені будівельно-монтажні роботи по проекту «Будівництво ІІІ лінії метрополітену в м. Харкові, від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» (дільниця, що будується - від станції «Олексіївська» до станції «Проспект Перемоги» довжиною 0,548 км з однією станцією).

Розділом 2 договору від 07.10.2013 року №23/10-2013 передбачено строки виконання робіт та п.2.1 визначено, що підрядник приступає до виконання робіт з моменту підписання даного договору при умові відкриття фінансування замовником згідно затвердженого графіка, передачі проектно-кошторисної документації і завершить виконання робіт до 30.12.2013 року. Пунктом 2.2 сторонами передбачено, що початок і закінчення робіт визначається календарним графіком виконання робіт, що є невід'ємною частиною договору. В розділі 4 договору від 07.10.2013 року №23/10-2013 сторонами передбачено права та обов'язки сторін, відтак зокрема Пунктом 4.3.1 сторонами передбачено, що підрядник має право залучати за згодою замовника до виконання договору субпідрядників.

На виконання умов договору від 07.10.2013 року №23/10-2013 сторонами було узгоджено та підписано календарний графік виконання будівельно-монтажних робіт (додаток 1 до договору) (т.2 а.с. 115), договірну ціну (додаток 2 до договору) (т.2 а.с. 116-7), графік (план) фінансування будівельно-монтажних робіт на 2013 рік (додаток 3 до договору) (т.2 а.с. 118), перелік матеріалів поставки замовника (додаток 4 до договору) (т.2 а.с. 119), перелік матеріалів поставки замовника (додаток 5 до договору) (т.2 а.с. 122).

Сторонами 27.12.2013 року підписано додаткову угоду №1 до договору від 07.10.2013 року №23/10-2013, якою змінено п. 3.1 договору та викладеного його у новій редакції (т.2 а.с. 120-121).

Також матеріали справи містять генеральний договір на виконання будівельно-монтажних робіт на дільниці від станції «Олексіївська» до станції «проспект Перемоги» у рамках проекту «Будівництво дільниці третьої лінії Харківського метрополітену від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги», укладений 10.01.2014 року між Приватним акціонерним товариством спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" (генеральний підрядник) та Комунальним підприємством «Харківська дирекція будівництва метрополітену» (замовник) (т. 2 а.с.2-18).

Відповідно до умов генерального договору від 10.01.2014 року замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати на свій ризик власними силами і засобами, відповідно до проектно-кошторисної документації та календарного графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору , будівельно-монтажні роботи на дільниці від станції «Олексіївська» до станції «проспект Перемоги» у рамках проекту : «Будівництво дільниці третьої лінії Харківського метрополітену від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» та ввести об'єкт в експлуатацію з дотриманням діючих будівельних норм і правил, у встановлений договором термін, а замовник зобов'язується прийняти його та оплатити за виконані роботи.

Розділом 2 генерального договору від 10.01.2014 року передбачено строки виконання робіт та п.2.1 визначено, що підрядник приступає до виконання робіт з моменту підписання даного договору та передачі проектно-кошторисної документації і завершить виконання робіт з введенням об'єкту в експлуатацію у відповідності до календарного графіку виконання робіт. Пунктом 2.2 сторонами передбачено, що початок і закінчення робіт визначається календарним графіком виконання робіт, що є невід'ємною частиною договору. В розділі 4 генерального договору від 10.01.2014 року сторонами передбачено права та обов'язки сторін, відтак зокрема Пунктом 4.3.2 сторонами передбачено, що підрядник має право залучати за письмовою згодою замовника до виконання договору субпідрядників.

На виконання умов генерального договору від 10.01.2014 року сторонами підписано договірну ціну (додаток 2 до договору) (т. 3 а.с. 9).

Судом під час судового розгляду справи було встановлено, що підприємство позивача зверталось до замовника в рамках вищезазначених договорів задля отримання згоди на залучення субпідрядників, про що свідчать листи від 16.10.213 року №435/01-6, від 09.10.2013 року №413/04-6 (т.3 а.с. 5-8), на підставі яких Приватним акціонерним товариством спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" укладено субпідрядні договори з відповідними суб'єктами господарювання на виконання будівельно-монтажних робіт по проекту «Будівництво ІІІ лінії метрополітену в м. Харкові, від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» (т. 3 а.с. 29-116).

Від так матеріалами справи підтверджено, що за погодженням з Комунальним підприємством «Харківська дирекція будівництва метрополітену» між Приватним акціонерним товариством спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коменерго-Комп", код ЄДРПОУ - 35589364, укладено договір від 25.11.2013 року №25/11 (т.1 а.с. 154-160).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки АБ №398706 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ "Коменерго-Комп" зареєстровано як суб'єкт господарювання: юридична особа. За видами діяльності КВЕД зареєстровано: 45.21.1 будівництво будівель, 45.25.4 монтаж металевих конструкцій, 45.33.1 монтаж систем опалення, вентиляції та кондиціонування повітря, 74.20.1 діяльність у сфері інжинірингу, 51.90.0 інші види оптової торгівлі (т.3 а.с. 4).

Відповідно до наявної в матеріалах справи роздруківки сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, судом встановлено, що ТОВ "Коменерго-Комп" має ліцензії АЕ 183039 виданої 14.12.2012 року та дійсну до 26.12.2017 року та у зв'язку з змінами ліцензій АЕ 280995 видану 24.12.2013 року та дійсну до 26.12.2017 року (т.3 а.с. 3).

Відповідно до умов договору від 25.11.2013 року №25/11 замовник (Приватне акціонерне товариство спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд") доручає, а субпідрядник (ТОВ "Коменерго-Комп") приймає на себе обов'язки передати йому в установлені договором строки закінчені будівельно-монтажні роботи по проекту «Будівництво ІІІ лінії метрополітену в м. Харкові, від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги», дільниця що будується - від станції «Олексіївська» до станції «Проспект Перемоги». Склад і об'єм робіт, передбачені проектно-кошторисною документацією. Ціна договору визначена сторонами у розділі 2. Відповідно до пункту 2.1 вартість робіт по договору визначається договірною ціною на основі кошторисної документації і складає 627361 грн., в тому числі ПДВ -104560,17 грн. Строк дії договору сторонами передбачений розділом 4 та пунктом 4.3 визначено строк дії договору до 31.12.2013 року. В розділі 6 договору сторонами визначено права та зобов'язання, від так пунктом 6.1.1 сторонами передбачено, що підрядник своїми силами та засобами виконати роботи згідно проектно-кошторисної документації.

На виконання умов договору від 25.11.2013 року №25/11 сторонами підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2013 року (т.1 а.с. 161, 213, 216, 219)

На підтвердження реальності виконання договору від 25.11.2013 року №25/11 до суду надано наступні первинні бухгалтерські документи: акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №10 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №10, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №10, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №78 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №78, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №78, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №79 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №79, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №79, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №81 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №81, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №81, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №88 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №88, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №88, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №89 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №89, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №89, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №91 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №91, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №91, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №98 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №98, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №98, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №100 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №100, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №100, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №103 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №103, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №103, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №105 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №105, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №105, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №106 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №106, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №106, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №112 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №112, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №112, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №114 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №114, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №114, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №115 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №115, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №115, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №117 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №117, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №117 (т. 1 а.с. 162-212), акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №6 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №6, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №6 (т.1 а.с. 214-215), акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №167 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №167, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №167 (т.1 а.с. 217-218), акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ2В №166 за грудень 2013 року, відомість ресурсів до акту приймання №166, розрахунок №1-2 загальновиробничих витрат до акту №166 (т. 1 а.с.220-221).

Матеріали справи містять також опис наданих послуг до актів виконаних робіт за листопад-грудень 2013 року за підписами сторін договору (т.2 а.с.201-202).

ТОВ "Коменерго-Комп" виписано на користь Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" податкові накладні №287, №288, №289, №290, №291, №292, №293, №294, №295, №296, №297, №298, №299, №300, №301, №302, №303, №304 від 02.12.2013 року, №305 від 31.12.2013 року (т. 2 а.с.151-169).

Оплату за отримані послуги Приватним акціонерним товариством спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" здійснено у повному обсязі, що не заперечувалось контролюючим органом у акті перевірки та підтверджено наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №137 від 20.01.2014 року, 191 від 22.01.2014 року, 228 від 0.02.2014 року, №231 від 12.02.2014 року (т.2 а.с. 170-173).

Також судовим розглядом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Консалтрейд" (субпідрядник) код ЄДРПОУ - 39338173, укладено договір від 03.11.2014 року №02/11-М (т.1 а.с. 146-149).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією витягу 058 з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «Консалтрейд» має індивідуальний податковий номер 56 та є платником податку на додану вартість з 01.09.2014 року (т.2 а.с. 139).

ТОВ «Консалтрейд» має ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України видану на підставі наказу про видачу ліцензії №37-Л від 23.09.2014 року, строком дії з 23.09.2014 року по 23.09.2017 року (т. 2 а.с. 137-138).

Відповідно до умов договору від 03.11.2014 року №02/11-М замовник доручає, а субпідрядник приймає на себе обов'язки передати йому в установлені договором строки закінчені будівельно-монтажні роботи по проекту «Будівництво III лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» (дільниця що будується - від станції «Олексіївська» до станції «Проспект Перемоги» довжиною 0,61 км з однією станцією). Пунктом 1.2 визначено, що склад і об'єм робіт, передбачені проектно-кошторисною документацією. Ціна договору визначена сторонами в розділі 2, від так в пункті 2.1 сторонами передбачено, що вартість робіт по договору визначається договірною ціною на основі кошторисної документації і складає 627361 грн., в тому числі ПДВ -104560,17 грн. Строк дії договору сторонами передбачений розділом 4 та пунктом 4.3 визначено строк дії договору до 31.12.2014 року. В розділі 6 договору сторонами визначено права та зобов'язання, від так пунктом 6.1.1 сторонами передбачено, що підрядник своїми силами та засобами виконати роботи згідно проектно-кошторисної документації.

На підтвердження реальності виконання договору від 03.11.2014 року №02/11-М до суду надано наступні первинні бухгалтерські документи: акти приймання-здачі робіт (надання послуг) №291, №292, №293, №294 (т.1 а.с. 149- 153).

Від так за вказаними актами приймання-здачі робіт (надання послуг) контрагентом позивача надано послуги з інноваційного забезпечення ефективного рішення комплексних задач управління за проектом «Будівництво III лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги», послуги з організації та здійснення контролю якості виробничого процесу по проекту «Будівництво III лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги», послуги з технологічної підтримки об'єкту в зимовий період по проекту «Будівництво III лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги», послуги з укладки зовнішніх конструкцій платформеної дільниці.

Також в матеріалах справи наявні описи наданих послуг до актів виконаних робіт за підписами сторін ( т.2 а.с. 203-206)

ТОВ «Консалтрейд» на підставі підписаних актів приймання-здачі виконаних робіт (надання послуг) виписано на користь Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" податкові накладні №294, №293, №292, №291 від 28.11.2014 року (т.2 а.с. 140-143).

При цьому суд зазначає, що договором від 03.11.2014 року №02/11-М, а саме розділом 5 пунктом 5.1 передбачено, що роботи за даним договором будуть вважатися виконаними субпідрядником та прийнятими замовником з моменту підписання обома сторонами акту приймання-здачі виконаних робіт за об'єктом в цілому, а отже сторонами в даному випадку погоджено всі необхідні умови шляхом укладення договору від 03.11.2014 року №02/11-М, замовником прийнято отримані за актами приймання-здачі послуги та оплачено в повному обсязі, що не заперечується контролюючим органом в акті перевірки та підтверджено наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №441 від 18.12.2014 року, №528 від 20.01.2015 року, №569 від 17.02.2015 року, №615 від 30.03.2015 року, №639 від 08.04.2015 року (т.2 а.с. 144-148) , а отже, як наслідок, договірні зобов'язання між сторонами виконано.

Судовим розглядом справи було встановлено, що вказані роботи було отримані підприємством позивача в рамках виконання довгострокового проекту «Будівництво III лінії метрополітену в м. Харкові від станції «Наукова» до станції «Проспект Перемоги» за укладеним договором з Комунальним підприємством «Харківська дирекція будівництва метрополітену».

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст.86 КАС України, суд відзначає, що спірні правочини укладений між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечить закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Таким чином, дані договори визнаються судом належними та допустимими доказами наявності між позивачем та контрагентом позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст.202 Цивільного кодексу України. Суд також зазначає, що згідно ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 837 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Передбачено ст. 838 ЦК України, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Стаття 318 Господарського кодексу України передбачає, що за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Пунктом 2 статті 319 ГК України встановлено, що підрядник має право за згодою замовника залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядників, на умовах укладених з ними субпідрядних договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Досліджуючи питання реальності господарських операцій, суд дійшов висновку, що зміст оглянутих документів містить назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами права, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (із змінами та доповненнями) податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ це документ, який містить відомості про господарські операції та підтверджує факт їх здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV), тобто це письмове свідоцтво, що фіксує та підтверджує господарську операцію, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

До первинних документів бухгалтерського обліку належать видаткові накладні, акти виконаних робіт, платіжні доручення, касові ордери тощо. Всі ці документи містять відомості про відповідні господарські операції та підтверджують факт їх проведення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд оцінивши наявні в справі докази зазначає, що матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем та контрагентами позивача зобов'язань за спірними правочинами.

Враховуючи вищевикладені факти, суд зазначає, що в ході розгляду справи встановлена реальність укладених правочинів, а надані документи відповідають вимогам чинного законодавства України та можуть вважатися доказами по справі, в розумінні положень глави 6 розділу 2 КАС України.

Відповідно до пункту 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином судом встановлено, що договори між ПРАТ "Тунельбуд" та його контрагентами ТОВ «Коменерго-Комп» та ТОВ «Консалтрейд» укладені відповідно до вимог діючого законодавства та відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Сторони договору погодили всі істотні умови і між ними була досягнута домовленість щодо його виконання. Виконання договорів підтверджується первинними документами, тобто договірні зобов'язання фактично були виконані і оплачені ТОВ «Консалтрейд», а значить договори між позивачем та його контрагентами мають реальний характер.

Щодо посилань контролюючого органу на акт від 08.08.2014 року №75/08-25-22-011/35589364 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Коменерго-Комп» (код ЄДРПОУ - 35589364) щодо підтвердження реальності здійснення господарських відносин їх реальності та повноти відображення в обліку за березень - травень 2014 року по взаємовідносинам з ТОВ «Компанія Металозбут» (код ЄДРПОУ - 37442787) суд зазначає наступне.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за можливими допущеними порушеннями законодавства інших юридичних осіб, на господарюючих суб'єктів не покладається обов'язок та не надається право контролювати дотримання законодавства платником податків, який виступає контрагентом у господарській операції. Ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. Такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Чинне законодавство не містить норм щодо солідарної відповідальності платників податків. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом, не впливають на права та обов'язки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов'язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

Юридична відповідальність кожного платника податків, відповідно до ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Така ж позиція узгоджується із позицією Верховного суду України викладену в постановах №10/21 від 02.03.2010 року, №09/05 від 13.01.2009 року, №08/28 від 12.02.2008 року, а також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Суд зазначає, що наявна у контролюючого органу інформація щодо контрагентів позивача не може бути підставою для висновків про відсутність реальності здійснених ним господарських операцій.

Також судовим розглядом було встановлено, що ПРАТ "Тунельбуд" було отримано послуги від ТОВ «Ауріс Компані», .

Від так матеріали справи містять договір на надання послуг №18М/09 від 18.09.2013р. (т. 1 а.с. 133).

Відповідно до умов договору №18М/09 від 18.09.2013р. замовник (ПРАТ СБМУ «Тунельбуд») доручає, а виконавець (ТОВ «Ауріс Компані») приймає на себе зобов'язання з проведення та оформлення маркетингового та цінового аналізу ринку будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання. Пунктом 2.1 договору визначено, що загальна вартість договору складає 215000,00 грн. Пунктом 2.2 договору визначено, що вартість робіт визначається в об'ємі наданих послуг, на підставі підписаних актів приймання виконаних робіт. Строк дії договору визначено розділом 3 договору та передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення взаєморозрахунку сторін, але не пізніше 30.12.2013 року.

Також матеріали справи містять договір на надання послуг №11Ю/09 від 11.09.2013 року (т.1 а.с. 134), відповідно до умов якого замовник (ПРАТ СБМУ «Тунельбуд») доручає, а виконавець (ТОВ «Ауріс Компані») приймає на себе надання юридичних послуг. Ціна договору визначена розділом 2 та встановлена у розмірі 535000,00 грн. Пунктом 2.2 договору визначено, що вартість робіт визначається в об'ємі наданих послуг, на підставі підписаних актів приймання виконаних робіт. Строк дії договору визначено розділом 3 договору та передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до закінчення взаєморозрахунку сторін, але не пізніше 30.12.2013 року.

Підприємством надано до суду акти виконаних робіт: № 17 від 07.10.2013 року, №18 від 10.10.2013 року, №19 від 14.10.2013 року, №20 від 16.10.2013 року, №21 від 21.10.2013 року, №22 від 24.10.2013 року, №23 від 28.10.2013 року, №24 від 30.10.2013 року, №64 від 30.10.2013 року, №69 від 30.10.2013 року, №69 від 30.10.2013 року.

ТОВ «Ауріс Компані» виписано на користь підприємства позивача податкові накладні №17 від 07.10.2013 року, №18 від 10.10.2013 року, №19 від 14.10.2013 року, №20 від 16.10.2013 року, №21 від 21.10.2013 року, №22 від 24.10.2013 року, №23 від 28.10.2013 року, №24 від 30.10.2013 року, № 64 від 30.10.2013 року, №69 від 31.10.2013 року, №63 від 31.10.2013 року.

Контролюючим органом під час проведення перевірки встановлено, що відповідно до актів виконаних робіт підприємством позивача отримано від контрагента послуги з проведення переговорів при укладенні договорів, з питань застосування корпоративного права, з розробки правового аналізу, супроводженню переговорів та контрактів, послуги в сфері трудового права та земельного права, .

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що операції з придбання вказаних послуг включені позивачем до декларації з податку на додану вартість по р.10.1 за грудень 2013 року в сумі 125000,00 грн.

Операції з придбання вищезазначених послуг за актами виконаних робіт № 17 від 07.10.2013 року, №18 від 10.10.2013 року, №19 від 14.10.2013 року, №20 від 16.10.2013 року, №69 від 30.10.2013 року та податковими накладними №17 від 07.10.2013 року, №18 від 10.10.2013 року, №19 від 14.10.2013 року, №20 від 16.10.2013 року, №69 від 31.10.2013 року підприємством були включені до декларації з податку на прибуток по р. 06.1 за 2013 рік у загальній сумі 211433,00 грн.

Представником позивача також надано до суду копії платіжних доручень №29 від 18.12.2013 року, №88 від 09.01.2014 року, №207 від 29.01.2014 року за призначенням платежу сплати на користь ТОВ «Ауріс Компані» (т. 2 а.с. 123-125).

Під час судового розгляду справи представником позивача було надано до суду опис наданих послуг та економічне обґрунтування до актів за жовтень 2013 року за договорами №ДГ-11Ю/09 від 11.09.2013 року, ДГ-18м/09 від 18.09.2013 року (т.2 а.с. 199-200). Вказаний документ підписано особою, встановити яку є неможливим оскільки на документі наявний тільки підпис та печатка підприємства позивача. Також матеріали справи містять опис наданих послуг та економічне обґрунтування тих же наданих послуг контрагентом позивача ТОВ «Ауріс Компані» за підписом генерального директора та головного бухгалтера ПРАТ «Тунельбуд» (т. 2 а.с. 215-218).

Суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи копій актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) за договорами №ДГ-11Ю/09 від 11.09.2013 року, ДГ-18м/09 від 18.09.2013 року неможливо встановити об'єм наданих послуг, кількість витрачених людино/годин, а отже є неможливим їх пов'язування із наданими представником позивача описами наданих послуг та економічним обґрунтуванням за договорами №ДГ-11Ю/09 від 11.09.2013 року, ДГ-18м/09 від 18.09.2013 року та зазначеними в них даними.

Слід зазначити, що ТОВ «Ауріс Компані» за договором №18м/09 від 18.09.2013 року надано підприємству позивача послуги з проведення та оформлення маркетингового та цінового аналізу ринку матеріалів, виробів, конструкцій та обладнання, при цьому надані до матеріалів справи на підтвердження реальності виконання даного договору документи на дозволяють встановити реальність виконання даної операції та факт її використання у господарській діяльності товариства, оскільки позивачем не було надано до суду ані звіту виконаних послуг, ані будь-яких документів на підтвердження спрямованості спірних послуг на досягнення конкретних цілей у діяльності платника , що не відповідає самій сутності таких послуг.

З зазначених підстав є неможливим і встановлення реальності надання послуг за договором №11Ю/09 від 11.09.2013 року, за яким ТОВ «Ауріс Компані» надано підприємству позивача юридичні послуги.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження щодо виконання контрагентом позивача ТОВ «Ауріс Компані» послуг визначених підприємством позивача в описі наданих послуг (т.2 а.с. 215-218).

Крім того, суд зазначає, що під час судового розгляду справи представником позивача було надано до матеріалів справи повні звіти про виконану роботу до актів наданих послуг №492 від 30.10.2013 року, №486 від 10.10.2013 року, від 488 від 16.10.2013 року, №494 від 31.10.2013 (т. 3 а.с. 13-16), проте суд зазначає, що ані до перевірки, ані до суду позивачем не було надано вказаних актів, у зв'язку з чим неможливо встановити фактичне надання яких саме послуг було надано контрагентом позивача.

З наданих представником відповідача письмових та усних пояснень, а також з аналізу акту перевірки судом встановлено, що контролюючим органом під час проведення перевірки з наданих підприємством документів не встановлено реальності здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Ауріс Компані» та не встановлено яку фінансову вигоду отримало ПРАТ СБМУ «Тунельбуд» від укладання таких договорів.

Отже, слід дійти висновку про правомірність висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки від 27.01.2016 року №17/20-40-22-01-07/01264669 щодо перевірених взаємовідносин ПРАТ СБМУ «Тунельбуд» та ТОВ «Ауріс Компані».

Відповідно до пункту 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України 198.3 податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.138.1 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.п.139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Відповідно до п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У разі втрати, знищення або зіпсування зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це контролюючому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом із поданням розрахунку податкових зобов'язань за звітний податковий період. Платник податків зобов'язаний відновити втрачені, знищені або зіпсовані документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження такої заяви до контролюючого органу.

Якщо платник податку поновить зазначені документи в наступних податкових періодах, підтверджені витрати включаються до витрат за податковий період, на який припадає таке поновлення.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку про правомірність висновків контролюючого органу щодо порушення ПРАТ «Тунельбуд» пп.138.1 пп. 138.2 ст. 138. п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що слугували підставою для винесення податкового повідомлення-рішення № від 15.02.2016р. винесеного на суму 50215,00 грн та податкового повідомлення-рішення № від 15.02.2016 року в частині донарахування суми 187500,00 грн.

Також з врахуванням наданих представником позивача уточнень щодо не заперечення виявлених порушень за контрагентами позивача ТОВ «ПОЛАРІС ГРУП», ТОВ «ЗЗБК «ЕТАЛОН», ТОВ «ПРОМИСЛОВА ЕНЕРГІЯ», ТОВ «НВК «КОЛОРИТ» та встановлених під час судового розгляду справи обставин податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2016 року підлягає скасуванню в частині зменшення залишку від'ємного значення в сумі 59015,00 грн. за якою зменшено р. 24 щодо ТОВ «Консалтрейд».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Суд звертає увагу на те, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб'єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 15.02.2016 року в частині нарахування суми грошового зобов'язання за основним платежем у розмірі 408195,00грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 204097,50 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області № від 15.02.2016 року в частині зменшення залишку від'ємного значення в сумі 59015,00 грн.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства спеціалізованого будівельно-монтажного управління "Тунельбуд" () сплачений при поданні позову судовий збір в розмірі 3915 (три тисячі дев'ятсот п'ятнадцять) грн 36 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (код ЄДРПОУ - 39599198).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.