Справа № 2-а-265/2010
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа №2-а-265
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі: головуючої Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Полтавській області, інспектора ДПС Полтавської роти ДПС ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і закриття адміністративної справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову інспектора ДПС Полтавської роти ДПС ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України, посилаючись на наступне: постановою серія ВІ № 138188 від 04 червня 2010 року, яка винесена інспектором ДПС Полтавської роти ДПС ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 255 грн. В оскаржуваній постанові зазначено те, що він, керуючи автомобілем «Фольсваген», державний номер НОМЕР_1, перевищив встановлену швидкість на 43 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Дану постанову позивач вважає необгрунтованою, такою що не відповідає вимогам закону та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він 04 червня 2010 року рухався автомобілем НОМЕР_2, в населеному пункті Супрунівка позначений дорожнім знаком 5.45 при інтенсивному русі разом із іншими автомобілями, отже швидкість зафіксована на даному приладі належить іншому автомобілю, який здійснював випередження його автомобіля на момент фіксації порушення швидкісного режиму в населеному пункті який позначений дорожнім знаком 5.45, тому він не порушував жодного пункту ПДР. Однак інспектор ДАІ зупинив саме його автомобіль та заявив, що він перевищив швидкість, показавши прилад «Радіс» із серійним номером № 2233, який не здійснює відео та фото зйомку транспортних засобів, а також не відображає час та дату на момент фіксації порушення правил дорожнього руху та швидкісного режиму. Належних доказів перевищення швидкості інспектор ДАІ не надав, також інспектором не надано було позивачеві будь-яких фактичних даних, що вимірювальний прилад «Радіс» із серійним номером № 2233 у встановленому порядку сертифікований. Фіксація перевищення ним встановленої швидкості руху автомобіля в населеному пункті здійснювалась без засобів фото фіксації, що унеможливлює ідентифікацію його автомобіля при русі в колоні автомобілів.

Відповідно до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, вказаних документів позивачу працівниками ДПС надано не було. Тобто, заміри було проведено із недотриманням вимог ст. 1,2,19, 20, 29 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998р. №І13/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення. Крім того, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не було залучено свідків для підтвердження факту адміністративного правопорушення, а при винесені постанови було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, порушено його право на захист, тому він просить постанову скасувати а провадження по справі закрити.

Представник відповідача та третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на стороні відповідача інспектор ДПС ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними документами. Представник відповідача надіслав до суду свої письмові заперечення, згідно яких відповідач повністю не визнає позовні вимоги і просить в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що позивач 04 червня 2010 року на 333 км а/д Київ-Харків в межах населеного пункту Супрунівка рухався автомобілем НОМЕР_2, був зупинений інспектором ДПС ОСОБА_2 за перевищення швидкості руху. Вказаний автомобіль рухався зі швидкістю 103 км/год, що на 43 км/год перевищує встановлену. Швидкість вимірювалась спеціальним технічним контрольно-вимірювальним дистанційним вимірювачем швидкості руху "Радіс" № 2233, свідоцтво про повірку робочого засобу чинне до 02 жовтня 2010 року. Після зупинки транспортного засобу водію ОСОБА_1 було показано прилад, яким здійснювався контроль, на якому вказано швидкість руху його автомобіля і час з моменту фіксації та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. А також, ОСОБА_1 пропущені всі строки, передбачені чинним законодавством для оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення. Так відповідно до ст.. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може були подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В свою чергу позовна заява подана до суду гр.. ОСОБА_1 лише 17 червня 2010 року, тобто через 13 днів з дня винесення постанови серії ВІ № 162389 від 04 червня 2010 року, при цьому позивач зазначає, що в період з 04 червня 2010 року по 15 червня 2010 року знаходився в м. Харкові і не мав можливості оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення, що нічим не підтверджується документально і не може само по собі бути поважною причиною, по якій зазначена вище постанова не оскаржена позивачем у встановлений законодавством термін. Тому відповідач просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Враховуючи те, що представник відповідача та третя особа декілька разів не зявились в судове засідання про які своєчасно були повідомлені судовими повістками, представник відповідача надав свої письмові заперечення, суд вважає можливим на підставі ст. 128 ч. 4 КАС України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, з урахуванням заперечень відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав:

Відповідно до ст.289 КУпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважниж причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позовна заява подана до суду гр. ОСОБА_1 17 червня 2010 року, тобто через 13 днів з дня винесення постанови серії ВІ № 162389 від 04 червня 2010 року, при цьому позивач зазначає, що в період з 04 червня 2010 року по 15 червня 2010 року знаходився в м. Харкові і не мав можливості оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення, що нічим не підтверджується документально і не може само по собі бути поважною причиною, тому суд важає заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги необгрунтовані, недоведені, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», ст. ст. 2, 6, 69, 70, 71, 79, 158-160, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в звязку з пропущенням строку звернення до суду.

На постанову можна подати заяву про апеляційне оскарження до Хмільницького міськрайонного суду протягом 10 днів, починаючи з дня складення постанови в повному обсязі та апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано заяву про апеляційне оскарження та не подано апеляційну скаргу.

Головуюча: