Справа № 806/1169/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року м. Житомир справа № 806/1169/16

категорія 3.7

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про скасування постанови

встановив:

4 липня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до начальника управління Укртрансбезпеки у Житомирській області ОСОБА_3 про скасування постанови від 21 червня 2016 року №036804.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що 12 травня 2016 року інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області було складено акт №060812 про те, що у результаті проведення перевірки додержання норм законодавства про автомобільний транспорт було встановлено, що водієм ОСОБА_4 транспортним засобом - автомобілем МАN, 19.414 FLT, реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «Schmitz S01», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать позивачу, здійснювалось перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень. Постановою від 21 червня 2016 року №036804 з позивача стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн 00 коп. З вказаними діями відповідача позивач не погоджується. Просить скасувати постанову від 21 червня 2016 року №036804 про стягнення адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн 00 коп.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 липня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Під час судового розгляду справи первинного позивача ОСОБА_1 замінено на належного Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1В.).

Крім того у ході розгляду справи первинного відповідача начальника управління Укртрансбезпеки у Житомирській області ОСОБА_3 замінено на належного - Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що 21 червня 2016 року начальником управління Уктрансбезпеки у Житомирській області ОСОБА_3 прийнято постанову про стягнення з нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн 00 коп. Із зазначеною постановою він не погоджується, оскільки вона винесена із порушенням правових норм та є незаконною, у звязку з чим підлягає скасуванню. Із оскаржуваної постанови позивач дізнався про те, що нібито він 12 травня 2016 року о 6 годині 40 хвилин на 451 км. автодороги Київ-Одеса, Одеської області допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме здійснював перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень. У судовому засіданні позивач пояснив, що у нього дійсно є автомобіль НОМЕР_3 із причепом марки "Schmitz SOI" р/н НОМЕР_2 однак він не перебував 12 травня 2016 року о 6 годині 40 хвилин на 451 км. автодороги Київ-Одеса, Одеської області і будь-яких перевезень особисто не здійснював. Пояснив, що 21 червня 2016 року його було викликано до відповідача для вирішення питання щодо притягнення до відповідальності за статтею 60 Закону України Про автомобільний транспорт на підставі акта №060812 від 12 травня 2016 року, який надійшов із м.Одеса. Ознайомившись із матеріалами справи, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, а саме: копією вказаного акта, позивач заперечував щодо притягнення його до адміністративної відповідальності на тій підставі, що його автомобілем без його відання керував водій ОСОБА_4, мешканець міста Новоград-Волинський провулок Далекий, 13/1, який не перебуваючи у трудових відносинах із позивачем, здійснив підробку документа від імені позивача, а саме: договору перевезення вантажу від 10 травня 2016 року за №02-2016 та використав його при перевезенні вантажу і що саме у його діях є склад адміністративного правопорушення, за яке на позивача оскаржуваною постановою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, тому саме ОСОБА_4, на думку позивача, має нести відповідальність за перевантаження автомобіля. Його усні пояснення щодо вказаних фактів при розгляді справи в адміністративному порядку взяті до уваги не були. Крім того позивач зазначив, що він у звязку із виявленим вищевказаних незаконних дій водія ОСОБА_4, звернувся у відділ поліції із відповідною заявою про злочин, передбачений частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України. Також позивач не погоджується із тим, що його притягли до відповідальності не у порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, як того вимагає Закон України Про автомобільний транспорт, а у порядку окремих розділів Постанови №1567, ігноруючи статтю 30 цієї постанови, чим повністю позбавили його права на захист та неупереджений розгляд справи.

Представник відповідача у письмових запереченнях на позов (а.с.22-25) та у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував, вважає, що прийнята постанова від 21 червня 2016 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн 00 коп. є правомірною. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 травня 2016 року уповноваженими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області проведено перевірку автомобіля НОМЕР_4 19.414 FLT із причепом марки Schmitz SOI реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать ФОП ОСОБА_1 при наданні послуг з перевезення вантажу на договірних умовах, щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

За результатами перевірки був складений акт від 12 травня 2016 року, у якому під час проведення перевірки було зафіксовано порушення, що виразилось у наданні послуг з вантажних перевезень, без оформлення документів, а саме: дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, чим порушено вимоги статті 48 Закону України від 5 квітня 2001 року №2344-III Про автомобільний транспорт (далі - Закон України №2344-III) та відсутність товарно-транспортної накладної, встановленої форми (а.с.26).

На підставі вказаного акту перевірки та за наслідками розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем винесено постанову №036804 від 21 червня 2016 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн 00 коп. (а.с.32).

Стосовно посилань позивача на порушення відповідачем вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, допущених ними у ході притягнення позивача до відповідальності, то суд не погоджується із такими доводами позивача з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка була винесена у звязку із допущенням позивачем порушення передбаченого абзацом третім частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, а не за правопорушення, що передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поняття адміністративно-господарського штрафу визначене положеннями статті 239 Господарського кодексу України як вид адміністративно-господарських санкцій. Перелік складів правопорушень у сфері автомобільного транспорту, за які до субєктів господарювання можуть бути застосовані адміністративно-господарські штрафи, міститься у статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт. Застосування штрафів також регулюється не Кодексом України про адміністративні правопорушення, як про це зазначає позивач, а постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 8 листопада 2006 року Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567), де чітко визначено процедуру оформлення та розгляду матеріалів про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

З огляду на викладене, твердження позивача про порушення працівниками управління Укртрансбезпеки у Житомирській області норм Кодексу України про адміністративні правопорушення при застосуванні до нього адміністративно-господарського штрафу є безпідставними.

Стосовно вимог про скасування постанови начальника управління Укртрансбезпеки у Житомирській області ОСОБА_3 від 21 червня 2016 року №036804 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн 00 коп. суд зазначає наступне.

12 травня 2016 року водієм ОСОБА_4 на автомобілі НОМЕР_5 19.414 FLT із причепом марки Schmitz SOI реєстраційний номер НОМЕР_2, які належать ФОП ОСОБА_1, при наданні послуг з перевезення вантажу на договірних умовах, здійснювалось перевезення пиломатеріалів обрізних соснових 36,946 куб.т., що підтверджується договором перевезення вантажу від 10 травня 2016 року №02-2016 (а.с.39-40).

На 451 км. автомобільної дороги Київ-Одеса, 12 травня 2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області був перевірений транспортний засіб марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 19.414 FLT із причепом марки Schmitz SOI реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 (а.с.42).

Працівниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області був здійснений габаритно-ваговий контроль автомобіля НОМЕР_6 19.414 FLT із причепом марки "Schmitz SOI" реєстраційний номер НОМЕР_2, за результатами якого було складено акт №0000110 від 12 травня 2016 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, у якому зафіксовано повну масу даного транспортного засобу 44,36 тонни при нормативно допустимій вазі 40,0 тонн. (а.с.27). До акту також додано квитанцію №04221 від 12 травня 2016 року, у якій зафіксована вага автомобіля, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 12 травня 2016 року №0000110 та довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12 травня 2016 року (а.с.27-30).

6 серпня 2016 року листом за вихідним №598/02/8-16 Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області надіслало ФОП ОСОБА_1 запрошення на розгляд справи по вказаному порушенню із копією акта, який у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримав особисто ОСОБА_1, тобто він був ознайомлений із документами справи (а.с.31).

21 червня 2016 року начальником управління Укртрансбезпеки у Житомирській області розглянуто справу про порушення позивачем норм законодавства України про автомобільний транспорт та прийнято постанову №036804 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансову санкцію у розмірі 1700 грн 00 коп. за вчинене порушення, а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України №2344-ІІІ (а.с.32).

21 червня 2016 року начальником управління Укртрансбезпеки у Житомирській області також винесено припис №013364 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, який особисто отриманий ФОП ОСОБА_1 (а.с.33).

Положеннями статті 1 Закону України №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; а вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями.

У відповідності до абзацу першого статті 47 Закону України №2344-ІІІ до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, повязаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого обєкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

Статтею 48 Закону України №2344-ІІІ встановлено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Відповідно до статті 48 Закону України №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обовязковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обовязковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що перевезення вантажу здійснював не він, а водій ОСОБА_4 із посиланням на підроблений ним договір перевезення вантажу від 10 травня 2016 року, укладений ніби то від імені позивача, оскільки у матеріалах справи міститься, наданий представником відповідача, договір перевезення вантажу від 10 травня 2016 року №02-2016, укладений між позивачем (Перевізник) та ТОВ ТЕОЛДА (Відправник), у розділі 3 якого зазначено, що перевезення здійснюватимуться автомобільним транспортом марки МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 19.414 FLT із причепом марки Schmitz SOI реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.39), який належить ФОП ОСОБА_1

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 здійснює такі види діяльності: КВЕД 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами, КВЕД 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту. Основним видом діяльності є вантажний автомобільний транспорт (а.с.35).

Позивачем у судовому засіданні надано відповідь СВ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області за результатами розгляду заяви позивача про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, а саме підробки договору перевезення вантажу від 10 травня 2016 року №02-2016 у звязку із чим спричинено матеріальну шкоду позивачу, з якої вбачається, що на даний час у рамках кримінального провадження №0001084, відкритого за вказаним правопорушенням проводиться досудове слідство та оперативно-розшукові заходи (а.с.37-38).

Однак, на час розгляду справи у матеріалах справи відсутній будь який документ, що свідчив би про визнаний факт підробки чи фальсифікації договору перевезення вантажу від 10 травня 2016 рок №02-2016 водієм ОСОБА_4, на підставі якого здійснювалось перевезення вантажу 12 травня 2016 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. (далі - Правила №30).

Пунктом 3 Правил №30 визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У відповідності до абзацу першого пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється підрозділами Державтоінспекції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозвязку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункту 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Дозвіл видається на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу. У разі здійснення постійних проїздів по одному маршруту тим самим транспортним засобом дозвіл може видаватися на кілька проїздів, але не більше ніж на три місяці (пункт 7 Правил № 30).

Тобто нормативно-правовими актами встановлені вагові нормативи для перевезення вантажів та порядок перевезення вантажів з перевищенням встановлених нормативів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до пункту 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Порядку №879 робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Пунктом 5 Порядку №879 встановлено, що Укравтодор здійснює фінансування робіт з утримання, обслуговування та забезпечення функціонування пунктів габаритно-вагового контролю на підставі кошторису, який щороку складається та затверджується Укравтодором, за рахунок коштів спеціального фонду державного бюджету, передбачених для будівництва, реконструкції, ремонту і утримання автомобільних доріг загального користування.

Як визначено пунктом 6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пункт 15 Порядку №879 визначає, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Наведеними нормативними актами передбачено компетенцію Укртрансбезпеки, її територіальних органів та відповідних підрозділів МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю на 451 км. автомобільної дороги Київ-Одеса від 12 травня 2016 року та акта №0000110 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 12 травня 2016 року повна маса перевіреного транспортного засобу становить 44,36 тонни (а.с.27-28).

На вищезазначених показниках ґрунтуються твердження відповідача про те, що позивачем перевищено фактичну масу транспортного засобу понад 40,0 тонн, а відтак - ФОП ОСОБА_1 повинен був отримати дозвіл, який дає право на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене відповідач довів правомірність своїх дій та постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн 00 коп. до ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог статті 48 Закону України №2344-ІІІ, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 22 серпня 2016 р.