Справа № 564/1490/16-а
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1490/16-а

Рядок статзвіту № 18

18 серпня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркун О. С.

з участю секретаря

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом до

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області в особі інспектора дорожнього нагляду СП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області, майора поліції Віюка А.П. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 596318 винесеної 26.07.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки працівник поліції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно нього та виніс постанову за місцем його зупинки, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим порушив вимоги ст. 276 КУпАП. Також, при розгляді справи йому не було роз'яснено положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Контитуції України. При винесенні оспорюваної постанови посадова особа також не з'ясувала всіх обставин справи, що підлягають з'ясуванню та мають значення для правильного вирішення справи, зокрема працівником поліції не було надано належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення, також при накладанні стягнення інспектором поліції не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність. Просить позов з викладених підстав задовольнити та скасувати постанову серії ПС2 № 596318 від 26.07.2016.

Позивач в судове засідання не з'явився. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Відповідач інспектор дорожнього нагляду СП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області, майора поліції Віюк А.П. в судовому засіданні повністю заперечував проти позову з підстав вказаних у запереченні. Вказав, що позов є безпідставним, адже викладені у ньому позивачем факти спростовуються оскаржуваною постановою.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши докази по справі, вирішив, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2016 року інспектором дорожнього нагляду СП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Віюком А.П. винесена постанова серії ПС2 № 596318 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що 26 липня 2016 року о 11 год. 20 хв. в м.Острог по проспекту Незалежності керуючи автомобілем марки «DAF 95XF430», номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п. 3.3. розділу І Правил дорожнього руху України, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 (а.с.7).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, щодо обґрунтування позовних вимог позивача, щодо того, що знак 3.3 ПДР України, встановлено за кілька десятків метрів після перехрестя і у такому місці, що візуально його можливо побачити (через крона дерев) лише проїхавши перехрестя, інспектор поліції заперечив, вказавши не те, що на вул. Східній, по якій рухався ОСОБА_1, близько за 40 метрів до перехрестя вулиць Східна-Козацька, яке проїхав останні, встановлені інформаційно-вказівні знаки 5.51 ПДР України «Попередній покажчик напрямків» та 5.28.2 ПДР України «Напрямок руху для вантажних автомобілів», що показує рекомендований напрямок руху для вантажних автомобілів, тобто водіїв вантажних автомобілів попередньо попереджено про дозволений напрям руху, однак позивачем даний знак було проігноровано. Дорожній знак 3.3 ПДР України «Рух вантажних автомобілів заборонено» встановлено близько за 60 м. після перехрестя вулиць Східна-Козацька, яке позивач проїхав, однак не зважаючи на знак 5.28.2 ПДР України, який встановлений перед знаком 3.3 ПДР України та вимоги самого знаку 3.3 ПДР України позивач не виконав та продовжив рух у забороненому напрямі, що й стало підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, при цьому зазначив, що даний знак кронами дерев не закритий.

Дані пояснення відповідача підтверджуються доданими до заперечень фото таблицями (а.с 18-19), а тому суд вважає їх переконливими та обґрунтованими.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що йому не було роз'яснено положення статті 268 КУпАП про права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та права передбачені ст. 63 Конституції України.

Однак в ході розгляду справи з пояснень інспектора дорожнього нагляду СП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Віюка А.П. наданих в судовому засіданні та дослідженої постанови серії ПС2 № 596318 від 26 липня 2016 року вбачається, що під час оформлення спірної постанови водієві було роз'яснено вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зі змістом постанови у справі про адміністративне правопорушення позивач був ознайомлений, копію постанови у справі про адміністративне правопорушення отримав, про що свідчить його підпис у цій постанові (а.с. 7).

Щодо посилань позивача на незаконний розгляд відповідачем справи на місці та порушення вимог щодо процедури розгляду справи відповідно до вимог ст. 278, 279 КУпАП відповідач заперечив і суд з ним погодився з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Зокрема, справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно ст. 222 цього кодексу розглядаються органами Національної поліції.

У ІІІ розділу «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зазначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місце реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.2 третього розділу вищевказаної інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч 1. ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно, при винесенні постанови поліцейським було дотримано вимоги ст. 222 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, справу розглянуто в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським з'ясовано факти, які підтверджують вину правопорушника, наведено докази, які підтверджують фактичні обставини справи, постанова відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, а тому суд не вбачає порушень статтей 256, 278, 279 КУпАП, на що посилається позивач в своєму позові.

Таким чином встановлено, що перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідач, використовуючи свої повноваження, перевірив свідчення ОСОБА_1 та враховуючи його доводи, розсудливо, об'єктивно та неупереджено віднісся до зазначених обставин при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Твердження позивача щодо порушення відповідачем при винесенні вищевказаної постанови норм чинного законодавства не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим суд вважає їх безпідставними, надуманими та такими, що несуть в собі одну єдину мету уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що інспектором дорожнього нагляду СП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Віюком А.П. було з'ясовано та враховано всі обставини по справі і його дії по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП є законними, а постанова є правомірною, винесеною з дотриманням чинного законодавства.

На підставі наведеного та керуючись ст. 7, 222, 268, 279, 283, 287, 288, КУпАП, ст. 17, 71, 122, 160-163 КАС України, суд

На підставі наведеного та керуючись ст. КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в особі інспектора дорожнього нагляду СП Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області Віюка Андрія Пилиповича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Костопільського районного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

.

СуддяО. С. Цвіркун