Справа № 414/458/16-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальов В.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року справа №414/458/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2016 року в справі № 414/458/16-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязати здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2016 в розмірі 83 відсотків від суми усіх складових заробітної плати, що вказані в довідці № 14 від 04 березня 2016 року.

Постановою Кремінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Визнано дії Управління Пенсійного Фонду України в Кремінському Луганської області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_4 неправомірними.

Зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Кремінському Луганської області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_4 пенсію в розмірі 83% від суми усіх складових її заробітної плати, вказаних у довідці № 14 від 04 березня 2016 року з 01 березня 2016 року.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відсутність належного врахування всіх обставин справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що здійснити перерахунок пенсії позивачу немає жодних законних підстав, оскільки згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції від 01.01.2015) пенсія державним службовцям призначається у розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, особам, які під час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 70% заробітної плати працюючого державного службовця відповідно до посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VІІІ від 28.12.2014 статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» викладено в новій редакцій, а саме: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України».

Також апелянт наголошує, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 з 01.06.2015 пенсії в порядку та на умовах, визначених, зокрема, Законами України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» не призначаються, раніше призначені не перераховуються. Пенсію позивачу призначено на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу». Перерахунок раніше призначених пенсій здійснюється на підставі ст. 37-1 цього Закону, яка на даний час є скасованою на підставі Закону України № 213 від 02.03.2015.

За приписами частини 8 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, а постанову суду залишити без змін з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області (далі - УПФУ) та отримує пенсію за віком як державний службовець з 19 жовтня 2009 року в розмірі 83% від суми усіх складових заробітної плати.

09 березня 2016 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії та надав довідку про складові заробітної плати № 14 від 04 березня 2016 року.

Рішенням № 9 від 15 березня 2016 року УПФУ відмовило у перерахунку пенсії позивачу в зв'язку з тим, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3724-ХІІ (далі Закон № 3724-ХІІ) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% сум їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, як складових заробітної плати для обчислення пенсії державним службовцям чинне законодавство не передбачає. Крім цього, відповідач вказав на те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про державну службу». У зв'язку з викладеним з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погодившись з відповіддю УПФУ, ОСОБА_5 була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Отже спірним у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням усіх складових заробітної плати.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), в редакції на час призначення пенсії позивачу, на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723-ХІІ у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, позивач має право на врахування при розрахунку пенсії сум матеріальної допомоги та індексації заробітної плати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2014 року у справі № 21-314-а/14. Згідно зі ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про державну службу».

Отже, вказаною нормою права визначено, що з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, у відповідності до Закону України «Про державну службу».

У спірному випадку не йдеться про призначення або перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про державну службу», оскільки підстави для призначення та перерахунку пенсії державним службовцям визначені ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» та не передбачає такої підстави для перерахунку, як не включення при розрахунку пенсії видів виплат (доходів) державного службовця. У спірному випадку перерахунок пенсії має бути здійснений з огляду на положення ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якою визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Крім того суд зазначає, що при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII зміни до статті 37 Закону № 3723-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосується порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення.

Дата, з якої необхідно провести перерахунок пенсії позивачу, апелянтом не оскаржується.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_5 в розмірі 83% від суми заробітної плати, виходячи з положень ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції яка була чинна саме на час призначення пенсії позивачу, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, судова колегія робить висновок, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статями 183-2, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області на постанову Кремінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2016 року в справі № 414/458/16-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Кремінському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії щодо перерахунку пенсії залишити без задоволення.

Постанову Кремінського районного суду Луганської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду постанови, прийнятої у скороченому провадженні, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

ОСОБА_2

ОСОБА_3