Справа № 821/3890/14
Суддя: Моторний О.А.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року м. Київ К/800/16641/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Моторного О.А.,

Суддів Борисенко І.В.,

Приходько І.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2014

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015

у справі № 821/3890/14

за позовом Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2014, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015, позов задоволено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Крім того, відповідачем було заявлене клопотання про заміну Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на її правонаступника - Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області.

Згідно зі ст. 55 КАС України, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за результатами проведеної відповідачем камеральної електронної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ДП «Херсонський облавтодор», а саме податкової декларації з ПДВ № від 20.06.2014 за травень 2014 року, складено акт від 08.08.2014 №479/21-0315-02/31918234, в якому зафіксовані порушення позивачем вимог п.198.2, п.198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 № 1492, внаслідок чого неправомірно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 596696,48 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість позивача за травень 2014 року, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 596696,48 грн.

У ході перевірки встановлено, що до податкового кредиту позивачем була включена сума 596696,48 грн. на підставі додатку 8 - скарги про відмову постачальника (ТОВ «Миколаївтрансбуд-1») видати податкову накладну. У акті вказано, що платником надано до ДПІ у м. Херсоні супровідний лист (вх. №17055/10 від 20.06.2014) та документи, які підтверджують взаємовідносини з ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», а саме звернення до вказаної юридичної особи з проханням надати податкові накладні, відповідь ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», довідки про вартість підрядних робіт та витрат форми № КБ-№3 та договори № 68 та № 12. Обов'язкові первинні документи, такі як акт приймання виконаних будівельних робіт (типова форма № КБ-2в), що встановлюють обсяг господарської операції, - відсутні. Також відсутні документи, які підтверджують розрахунки по взаємовідносинам з ТОВ «Миколаївтрансбуд-1».

На підставі висновків перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.09.2014 про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 596 696 грн. та застосування штрафу в розмірі 298 348 грн.

Скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення, суди попередніх інстанцій виходили з наступного, з чим погоджується суд касаційної інстанції.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

З наведеного вбачається, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника з первинними документами, що підтверджують, зокрема факт отримання товарів/послуг, і така скарга є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем одночасно з поданням податкової декларації за травень 2014 року було подано відповідачу заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (Додаток 8) та копії первинних документів, які підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Миколаївтрансбуд-1» за договорами на виконання робіт з реконструкції автомобільних доріг № 68 від 24.12.2012 та №12 від 27.03.2013, зокрема довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3в).

Крім того, судами встановлено, що позивачем було надіслано разом із запереченнями до акту перевірки та долучено до адміністративного позову акти приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року, датовані 14 травня 2014 року та скріплені печатками та підписами посадових осіб - генпідрядника ДП «Херсонський облавтодор» та субпідрядника ТОВ «Миколаївтрансбуд-1».

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів, послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця /замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, послуг, або дата відвантаження товарів, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як встановлено судами, в даному випадку позивач відобразив суму ПДВ в податковому кредиті по даті оформлення придбаних робіт, що узгоджується з наведеною нормою.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про безпідставність доводів відповідача про заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість за господарськими операціями з ТОВ «Миколаївтрансбуд-1», і, як наслідок, протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи, наведені скаржником в касаційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій належним чином з'ясовані обставини справи та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів, не встановлено.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Здійснити заміну Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області на її правонаступника - Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області - відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12.11.2014 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.03.2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: (підпис) О.А. Моторний
Судді(підпис) І.В. Борисенко
(підпис) І.В. Приходько