Справа № 2а-158/10/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року справа № 2а-158/10/2370
м. Черкаси
11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чубар Т.М.,

при секретарі Дуженко С.А.,

за участю слідчого Військової прокуратури Черкаського гарнізону Лук`яненка А.В.,

представника позивача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Смовжа П.В. за довіреністю № 7450/07 від 22.09.2009р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої надбавки до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Військовий прокурор Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 5 321 грн. незаконно отриманої надбавки до пенсії.

Представники Військової прокуратури Черкаського гарнізону та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області позовні вимоги підтримали повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідачем в порушення статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» приховано факт реєстрації в якості підприємця під час отримання надбавки до пенсії на непрацездатних членів сім`ї з червня 2007 року по квітень 2009 року у зв`язку з чим ОСОБА_1 було незаконно отримано надбавку до пенсії в розмірі 5 321 грн.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи представників прокуратури та позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992р. (далі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Судом встановлено, що з 31 березня 2004 року підполковника ОСОБА_1 старшого офіцера відділення виховної роботи військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби наказом Головнокомандувача Військ ППО Збройних Сил України № 09 від 27.01.2004р. у запас за пунктом 67 підпунктом «б» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07.11.2001р. № 1053/2001, за станом здоров`я, виключено зі списків особового складу частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з проведенням відповідних виплат.

13 квітня 2004 року ОСОБА_1 згідно поданої останнім до Уманського міського військового комісару заяви про призначення пенсії за вислугою строків служби призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону.

В той же час, відповідно до статті 16 Закону до пенсії за вислугу років, що призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується, зокрема надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (стаття 30), - на кожного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому надбавка нараховується тільки на тих членів сім`ї, які не одержують пенсійні виплати із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомогу на дітей одиноким матерям.

Так, на підставі поданої ОСОБА_1 03 серпня 2006 року заяви-зобов`язання щодо виплати останньому до пенсії надбавки на непрацездатних членів сім`ї, а саме сина ОСОБА_2 1993 р.н., що знаходиться на його утриманні, згідно якої відповідач зазначив, що з 01.04.2004р. не працює, індивідуальною підприємницькою діяльністю не займається, ОСОБА_1 було призначено нарахування та виплату надбавки до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні неповнолітню дитину.

Відповідачем в заяві-зобов`язанні також зазначено, що з підвищенням надбавки на непрацездатних членів сім`ї ознайомлений; про всі зміни, які впливають на розмір пенсії, що виплачується з надбавкою чи позбавляючи право на подальше її одержання, зокрема: в разі зарахування на роботу, призначення щомісячного довічного утримання, припинення навчання дітьми старше 18-ти років зобов`язується протягом десяти дні повідомити в фінансово-економічне відділення РМВК за місцем проживання, а переодержану суму пенсії повернути в повному обсязі.

Однак, відповідач в порушення вимог щодо несумісності перебування в статусі непрацюючого пенсіонера та водночас в статусі суб`єкта підприємницької діяльності з 15.05.2007р. зареєструвався як фізична особа-підприємець, про що свідчить запис внесений державним реєстратором виконавчого комітету Черкаської міської ради за № 6 (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30.10.2009р.). Так, згідно наданого представником позивача у судовому засіданні листа Державної податкової адміністрації в Черкаській області № 450/29-022ДСК від 24.04.2009р. щодо доходів, отриманих 379 пенсіонерами Міністерства оборони України протягом 2008-2009 років, які мають надбавку на непрацездатних членів сім`ї, дохід ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , за 2008-2009 роки склав в першому півріччі 2008 року 6 000 грн., за дев`ять місяців 2008 року 6 000 грн., за 2008 рік 14 050 грн. та за 3 місяці 2009 року 2 000 грн.

При цьому загальний розмір одержаної ОСОБА_1 за період з червня 2007 року по квітень 2009 року надбавки на непрацездатного члена сім`ї становить 5 321 грн. (довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 493/11-02 від 21.01.2010р.).

В той же час, про факт реєстрації підприємцем та, як наслідок, отримання доходу відповідач в установленому чинним законодавством порядку управління Пенсійного фонду не повідомив.

Згідно зі статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991р. пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача незаконно отриманої надбавки на непрацездатного члена сім`ї в розмірі 5 321 грн.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області 5 321 (п`ять тисяч триста двадцять одну) грн. незаконно отриманої надбавки до пенсії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження не була подана, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 26 лютого 2010 року.