Справа № 822/849/16
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/849/16

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

17 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Шостацької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІІ групи, у розмірі 36 місячного грошового забезпечення на момент звільнення, виходячи із посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення із врахуванням проведених виплат.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти тверджень позивача заперечила, посилаючись на правомірність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просила суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах та підрозділах Міністерства надзвичайних ситуацій України, правонаступником якого є Державна служба України з надзвичайних ситуацій.

Наказом головного управління ДСНС у Хмельницькій області від 09.07.2015 №432 позивача звільнено зі служби у відставку із виключенням із кадрів ДСНС України за станом здоров'я. Підставами для звільнення стали: подання начальника 12 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Хмельницькій області Скоцеляса О.О.; свідоцтво про хворобу ЛЕК ДСНС України від 24.06.2015 №124 та рапорт позивача.

Згідно витягу з протоколу №1 від 08.02.2016 року комісія з призначення одноразової грошової допомоги вирішила виплатити, згідно з пп.2 п.2 Порядку №908 інваліду ІІІ групи ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу у сумі 34506,00 грн.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій при розрахунку розміру одноразової грошової допомоги позивачу діяла на підставі та в межах передбаченим чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Так, порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов'язки визначаються Кодексом цивільного захисту України, Законом України "Про затвердження дисциплінарного статуту служби цивільного захисту", Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою КМУ № 593 від 11.07.2013 (далі - Положення).

Відповідно до Положення, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом, приймають присягу служби цивільного захисту і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання, а також належать до персоналу (кадрів) ДСНС України. Статус їх підтверджується службовим посвідченням тощо.

Тобто, позивач є особою, статус якої визначено та регулюється відповідно до положень Кодексу цивільного захисту України.

Статтею 115 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

В силу ст. 118 Кодексу цивільного захисту України, передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

За змістом ч.2 вказаної статті, у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов'язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов'язаного з виконанням службових обов'язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Згідно з ч.3 ст.118 Кодексу цивільного захисту України, у всіх випадках розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) особи рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту не може бути меншим за стократний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати допомоги.

Разом з тим, Кодексом цивільного захисту України передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Водночас, цим Кодексом не встановлено сам порядок виплати такої одноразової грошової допомоги так як і не встановлено виходячи із яких видів оплати праці повинен обраховуватися розмір цієї допомоги, а лише зазначено, що порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 125 Кодексу).

Пунктом 2 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. №908 (далі-Порядок №908) встановлено, що одноразова грошова допомога виплачується особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі 36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

У відповідності до п. 3 Порядку №908 передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Отже, враховуючи зазначене, розмір одноразової грошової допомоги повинен розраховуватися виходячи саме з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою відповідно до вказаного Порядку N908.

В свою чергу, позивач посилається на те, що відповідно до п. 1 Постанови КМУ "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу" від 07.07.2007 р. №1294 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Посилання позивача на те, що положення п.3 Порядку №908 суперечить нормам Кодексу цивільного захисту України та постанови №1294, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд не бере до уваги, з огляду на наступне.

Згідно ст. 125 Кодексу цивільного захисту України, порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови №1294 та аналогічних положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Однак, відповідно до Порядку №908, розмір одноразової грошової допомоги визначається виходячи з окладу за спеціальним званням, відсоткової надбавки за вислугу років, посадового окладу за останньою посадою, яку займала особа рядового або начальницького складу на день загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання, установлення інвалідності, а особа, звільнена із служби, - на день звільнення.

Поряд з цим, при визначенні нормативно правового акту, який підлягає застосуванню до даних правовідносин, необхідно враховувати те, яким саме нормативно-правовим актом визначено правовий статус особи, яка претендує на отримання одноразової грошової допомоги.

Судом встановлено, що позивач є особою, статус якої визначено саме положеннями Кодексу цивільного захисту України, відтак на нього не розповсюджується дія Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а отже підстави для врахування положень цього закону під час нарахування грошової допомоги відсутні.

Тобто, положення Постанови №1294 та Порядку №908 мають однакову юридичну силу, а тому для визначення нормативно-правового акту, що підлягає застосування необхідно враховувати принцип переваги спеціального законодавства над загальним.

Враховуючи те, що Постанова №908 регулює відносини щодо до осіб, статус яких визначено Кодексом цивільного захисту України, саме такою особою і є позивач, то застосуванню підлягають положення саме Порядку №908, оскільки в даному випадку вони є спеціальними по відношенню до положень Постанови №1294.

Що стосується грошового атестата, на який посилається позивач у позовній заяві, суд першої інстанції вірно зазначив, що Розділом ХХ Інструкції визначено, в яких випадках особі рядового чи начальницького складу видається грошовий атестат. Грошовий атестат не є нормативно-правовим актом, який встановлює порядок та розміри виплати одноразової грошової допомоги. А тому він не може застосовуватися Комісією при розрахунках. В цьому випадку застосовується виключно положення Порядку №908.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак постанову Чернівецького окружного адміністративного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 18 серпня 2016 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.