Справа № 361/4491/16-а
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/4491/16-а
провадження № 2-а/361/320/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

«17» серпня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Петришин Н.М.,

за участю секретаря - Масловської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом Броварського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 про продовження строку затримання громадянина, -

в с т а н о в и в:

05 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на три місяці. Звернути постанову до негайного виконання.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що 23 листопада 2015 року у селі Княжичі Броварського району співробітниками УДМС України у Київській області виявлений громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування його на території України на визначений термін.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2015 року примусово видворено за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

27 листопада 2015 року Броварським РВ УДМС України в Київській області відносно відповідача прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців (далі - ПТПТ).

Зважаючи на те, що відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України позивачем вжито заходів для виконання рішення про примусове видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, а саме Броварське РВ УДМС України в Київській області звернувся до Посольства Пакистану на Україні з повідомлення про те, що громадянина Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, поміщено у Чернігівський ПТПІ, також позивач у даному повідомленні просив Посольство надати допомогу в посвідченні особи для повернення на батьківщину. На даний час відповідь на вищезазначені повідомлення не надходили.

Також, позивач зазначає, що під час перебування в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні відповідач не звертався з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач громадянин Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про місце час та дату судового засідання повідомлявся судовою повісткою. У матеріалах справи міститься розписка, в якій зазначено, що відповідач у присутності перекладача ОСОБА_5 з позовними вимогами ознайомився, однак від підпису та отримання позову відмовився, клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від відповідача до суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 2 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

За правилами частин першої, другої статті 16 цього Закону реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2015 року задоволено позов Броварського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 про примусове видворення іноземця з України. Примусово видворено громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

27 листопада 2015 року головним спеціалістом сектору по протидії нелегальної міграції відділу у справах іноземців, осіб без громадянства та протидії нелегальній міграції УДМС України в Київській області Макієнко В.С. відносно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 прийнято рішення про поміщення останнього у Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають та території України, для підготовки відповідних матеріалів на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області про примусове видворення.

Згідно акту приймання - передавання іноземця або особи без громадянства, громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, 28 листопада 2015 року поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Зважаючи на те, що відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, Броварський РВ УДМС України в Київській області для виконання рішення суду про примусове видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, звертався в Посольство Пакистана на Україні із листом про надання допомоги в посвідченні особи для повернення на батьківщину. На даний час відповідь на вищезазначені клопотання не надходили.

Матеріалами справи встановлено, що під час перебування в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, відповідач не звертався із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

18 червня 2016 року набрав чинності Закон України від 19.05.2016 року № 1379 -VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції».

Частиною 7статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніше як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусово видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Броварського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області про продовження стоку затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, терміном на три місяці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст.11,17, 18, 94,160-163, 183-7, 256 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Броварського районного відділу управління Державної міграційної служби України в Київській області до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 про продовження строку затримання громадянина - задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на три місяці.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.М.Петришин