Справа № 2а-6246/10/1270
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Борзаниця С.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2010 року справа №2а-6246/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2 фінансів України, Державної судової адміністрації України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року по адміністративній справі № 2а-6246/10/1270 за позовом ОСОБА_3 до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України, Апеляційного суду Луганської області про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати та виплачувати її у визначеному законом розмірі,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом (арк. справи 3-7) до Державної судової адміністрації України, ОСОБА_2 фінансів України, Апеляційного суду Луганської області про поновлення строку на звернення до суду, визнання бездіяльності незаконною та зобовязання провести перерахунок розміру заробітної плати та виплачувати її у визначеному законом розмірі.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року (арк. справи 36-41) позовні вимоги були задоволені повністю.

Визнано незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано незаконною бездіяльність ОСОБА_2 фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Визнано незаконною бездіяльність апеляційного суду Луганської області щодо не проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Зобов'язано апеляційний суд Луганської області провести перерахунок ОСОБА_3 з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу.

Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_3 з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 3,40 грн.

Перший відповідач - Державна судова адміністрація України (далі по тексту ДСА України) в апеляційній скарзі (арк. справи 54-57) просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову у справі, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо Державної судової адміністрації України у повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленим, а також не застосування норм законів, які, на думку апелянта, підлягали застосуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 фінансів України, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю (арк. справи 48-50). Доводить, що рішення суду суперечить нормам бюджетного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження з врахуванням приписів частини 6 статті 128, пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України з огляду на те, що жодна з осіб, яки беруть участь у справі не прибула у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового засідання. Апеляційним судом Луганської області надано заяву про розгляд справи за відсутністю його представника.

За правилами частини першої статті 195 КАС України перегляд судового рішення суду першої інстанції здійснюється в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_3 з 27 серпня 2003 року працює суддею Апеляційного суду Луганської області (арк. справи 8). Рішенням Донецької окружної кваліфікаційної комісії суддів загальних судів від 04 грудня 2003 року позивачу присвоєно другий кваліфікаційний клас судді. Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 05 лютого 2009 року позивачу присвоєно перший кваліфікаційний клас судді.

Як встановлено судом першої інстанції, заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати протягом спірного періоду(а.с.30-32).

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (частина перша статті 126 Конституції України). А згідно з частиною першою статті 130 Основного Закону, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Діяльність позивача як судді, є публічною службою в розумінні пункту 15 статті 3 КАС України, спір повязаний з проходженням публічної служби, вирішення якого правомірно здійснене за правилами наведеного кодексу, виходячи з компетенції адміністративних судів встановленої пунктом 2 частини 2 статті 17 КАС України.

Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року (далі Закон № 2862-ХІІ) визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Колегія суддів погоджує правові позиції суду першої інстанції стосовно того, що заробітна плата судді, як складова його матеріального та соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді.

Відповідно до частин 1, 2 статті 44 Закону України «Про статус суддів» заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів», яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року, було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці» Луганська область за оплатою праці віднесено до групи «поза групою».

Таким чином, відповідно до додатку 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 з 01 січня 2006 року посадовий оклад судді апеляційної інстанції Луганської області становить 9,5 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме: постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність з 19 серпня 2009 року.

Згідно частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною 2 статті 14 КАС України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення перерахунку заробітної плати судді з 19 серпня 2009 року.

Колегія суддів звертає увагу, що з цього моменту позивач має право на стягнення (доплату) заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, перерахунок якої, у зазначеному періоді та по час прийняття рішення не проводився. Тобто розрахунок посадового окладу судді необхідно проводити виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, починаючи з 19 серпня 2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 № 835-VI та Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., з 1 січня 2010 року в розмірі 869 грн., з 1 квітня 2010 року 884 грн., а з 1 липня 2010 року 888 грн. Не проведення перерахунку та виплати заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року, є звуженням його законного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Відповідно до частини 4 статті 44 Закон України "Про статус суддів" суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Законом України № 107 від 28 грудня 2007року (набрав чинності з січня 2008 року) частина 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» викладена в редакції згідно якої, змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадових окладів з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи. Зазначена зміна визнана неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду №10-рп/ 2008 від 22 травня 2008 року.

Зазначена норма частини 4 статті 44 Закону України проіснувала з 1 січня по 22 травня 2008 року, за цей період підстави для донарахування заявленої до стягнення заробітної плати відсутні.

З дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України, а саме з 22 травня 2008 року відновлена попередня норма закону, яка покладена в основу позовних вимог. Враховуючи зазначене, позивач має право на оплату праці виходячи з посадового окладу за принципом встановленого співвідношення до Голови Верховного Суду України та голови суду в якому працює суддя.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що надбавка за вислугу років ОСОБА_4 з травня 2008 р. по 28 лютого 2010 року сплачувалась у розмірі 20% від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 28.02.2010 року у розмірі 25% від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, що з 22.05.2008 року суперечить Закону України «Про статус суддів».

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення перерахунку та виплати недоплаченої заробітної плати судді з 19 серпня 2009 року, а надбавки за вислугу років з врахуванням кваліфікаційного класу з 22 травня 2008 року, проте, вказує, що судом першої інстанції не визначено кінцевої дати періоду, за який належить здійснити виплату заборгованості позивачу з заробітної плати, надбавки за вислугу років та не визначено періоду, за який апеляційним судом Луганської області слід виплатити недоплачене позивачу грошове забезпечення.

Зважаючи на те, що в межах КАС України захисту підлягає тільки порушене право позивача, тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог шляхом встановлення обовязків на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені в законодавчому порядку. Колегія суддів дійшла до висновку, що враховуючи дату прийняття судом першої інстанції судового рішення, періодом, за який позивачу належить здійснити перерахунок та виплату недоплаченої заробітної плати та грошового забезпечення є період з 19 серпня 2009 року по 23 вересня 2010 року, а періодом, за який належить здійснити перерахунок та виплату недоплаченої надбавки за вислугу років з урахуванням кваліфікаційного класу є період з 22 травня 2008 року по 23 вересня 2010 року.

Стосовно джерела виплати суд зазначає наступне. Зобовязаною особою перед позивачем є держава, джерелом виплати коштів - Державний бюджет України. В Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету. Вона включає розрахункове-касове обслуговування розпорядників, контроль бюджетних повноважень розпорядників коштів, бухгалтерській облік і звітність про виконання Державного бюджету. Порядок виконання Державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів Державного бюджету, затверджений наказом Державного казначейства України від 25 травня 2004 року № 89.

В межах спірних відносин виплата недоотриманих коштів можливо здійснити безпосередньо з Державного бюджету України шляхом встановлення факту недофінансування заявлених до отримання коштів.

Не включення позивачем в вимогах до кола відповідачів Державного казначейства України та неправильне обрання способу відновлення порушеного права, а саме непредявлення до повернення з Державного бюджету України сум позбавляє можливості відновити порушене право позивача на грошове забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що визначення позивачем та підтримання судом першої інстанції способів захисту «вжиття заходів» відповідачами без наведення певного конкретного заходу, та наведення виключно мети щодо отримання коштів шляхом їх нарахування та виплати, не узгоджується з приписами пункту 2 частини 4 статті 106 КАС України, що є порушенням норм процесуального права.

Виходячи з меж апеляційної скарги ОСОБА_2 фінансів України, колегія судів зазначає наступне.

ОСОБА_2 фінансів України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади зокрема із забезпечення реалізації єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової, митної політики, політики у сфері державного внутрішнього фінансового контролю. Діє на підставі Положення про ОСОБА_2 фінансів України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2006 року № 1837, яким затверджені права, обовязки та функції міністерства.

Аналіз приписів зазначеного положення, а також норм Бюджетного кодексу України, зокрема його статей 7, 23, 35, 51, доводять що ОСОБА_2 фінансів України, як учасник бюджетного, процесу жодним чином не відповідає перед позивачем, на ньому не лежить відповідальність по нарахуванню, та виплаті заробітної плати позивачу.

Загальний бюджетний запит формує Державна судова адміністрація України і подає його до ОСОБА_2 фінансів України. ОСОБА_2 фінансів України проводить аналіз бюджетного запиту, поданого головним розпорядником бюджетних коштів, з точки зору його відповідності меті, пріоритетності, а також ефективності використання бюджетних коштів. На основі результатів аналізу міністр фінансів України приймає рішення про включення опрацьованого бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету України.

ОСОБА_2 фінансів України полягає у доведенні до головних розпорядників, у тому числі Державної судової адміністрації України, лімітних довідок про бюджетні асигнування, у тижневий строк після опублікування Закону «Про Державний бюджет України». Лімітна довідка містить затверджені бюджетні призначення та їх помісячний розподіл. Відповідно до наданих лімітних довідок уточнюються показники витрат на рік. Після одержання лімітних довідок Державна судова адміністрація України у дводенний строк подає ОСОБА_2 фінансів України уточнені проекти зведених кошторисів і зведених планів асигнувань. ОСОБА_2 фінансів надсилає Державному казначейству для реєстрації, обліку та виконання затверджений розпис Державного бюджету.

Колегія суддів зазначає, що обраний позивачем та підтриманий судом першої інстанції спосіб відновлення порушеного права, стосовно визнання неправомірною бездіяльності ОСОБА_2 фінансів України щодо не прийняття заходів з повного фінансування заробітної плати позивача за певний період та зобовязання міністерства профінансувати певні витрати, не узгоджується з нормами частини 4 статті 105 КАС України. Обраний спосіб судового захисту не узгоджується з приписами Закону України «Про статус суддів» та бюджетним законодавством України. Обравши способом судового захисту зобовязання відповідача субєкта владних повноважень вчинити певні дії (пункт 2 частини 4 статті 105 КАС України), суд зобовязав ОСОБА_2 фінансів України профінансувати виплати безпосередньо позивачу з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас без врахування того, що зазначеного способу відшкодування виплат норми бюджетного законодавства не передбачають.

Відносини між ОСОБА_2 фінансів України та Державною судовою адміністрацією України знаходяться в площині бюджетних правовідносин, і позивач не є безпосереднім учасником цих правовідносин.

Крім того, частина вимог вирішена судом першої інстанції під умовою, що суперечить положенням законності та обґрунтованості судового рішення закріплених статтею 159 КАС України.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_2 фінансів України підлягає задоволенню.

Стосовно апеляційної скарги Державної судової адміністрації України колегія суддів зазначає наступне.

Зазначений орган за період визнаної судом бездіяльності є Головним розпорядником коштів Державного бюджету України, на якого покладене належне забезпечення фінансування судів.

Наявність порушеного права позивача доводить неналежність виконання органом даних функцій. Право позивача на грошове забезпечення, як вид конституційних гарантій, не поставлене в залежність від дій (бездіяльності) органу, та не залежить від обсягів бюджетного недофінансування. Всі зазначені доводи заявника апеляційної скарги є питаннями бюджетного процесу, бюджетних правовідносин, основані на нормах бюджетного законодавства колегія суддів не приймає з огляду на те, що вони не стосуються відносин проходження публічної служби позивачем.

Факт недоплати визначених у позовній заяві сум апелянт не спростовує, доказів формування бюджетного запиту в обсягах визначених нормами частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» не надав як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час апеляційного провадження. Все наведене вказує на протиправну діяльність ДСА України при формуванні бюджету, разом з тим обраний позивачем, та погоджений судом першої інстанції спосіб відновлення порушеного права не узгоджується з нормами частини 4 статті 105 КАС України та Закону України «Про статус суддів» внаслідок чого апеляційна скарга ДСА України підлягає задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що судом першої інстанції помилково зобовязано відповідача Апеляційний суд Луганської області, що після здійсненного перерахунку та виплати недоплачених сум, одночасно направити до ДСА змін до посадового окладу, з урахуванням тих обставин, що з 01.01.2011 року вступають в дію нові норми визначені в прийнятому Законі України «Про судоустрій та статус суддів», який набув чинності 30.07.2010 року, а тому зазначені зобовязання втрачають будь-який сенс, значимість та актуальність.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відсутність правових підстав для застосування до даних правовідносин строків звернення до суду, тому як порушення законодавства про оплату праці, не обмежується такими строками.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 2, 17, 24, 128, 184, 185, 195, 195-1, 197, 198, 199, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року у справі № 2а-6246/10/1270 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 фінансів України на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року у справі № 2а-6246/10/1270-задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2010 року у справі № 2а-6246/10/1270 року скасувати в частині:

визнання незаконною бездіяльності ОСОБА_2 фінансів України, щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та грошового утримання ОСОБА_3 з 19 серпня 2009 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;

зобовязанні апеляційного суду Луганської області провести перерахунок ОСОБА_3 з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат. Після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обовязкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу; зобовязання ОСОБА_2 фінансів України профінансувати вказані виплати;

та зобовязати Державну судову адміністрацію України виділити апеляційному суду Луганської області з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 22 травня 2008 року надбавки за вислугу років у розмірі 20 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, та з 28 лютого 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 25 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а з 19 серпня 2009 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9,5 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат з 19.08.2009 року з урахуванням раніше проведених виплат.

У іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду по справі 2а-6246/10/1270 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 08 грудня 2010 року. Постанова у повному обсязі складена 13 грудня 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий М.М. Яковенко

Судді Р.Ф. ОСОБА_5 Гайдар