Справа № 816/853/16
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/853/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик Н.І.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Сидоренко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування рішень та вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2016 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, Хорольська ОДПІ) про скасування вимоги від 21.12.2015 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 49388 грн, скасування рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 24 694,06 грн, рішення від 03.02.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 8129,28 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що податкова інспекція не мала права проводити перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, оскільки контроль правомірності нарахування та сплати єдиного внеску в період до 01 жовтня 2013 року відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" був покладений на органи Пенсійного фонду України. Крім того, позивач зазначав, що результати перевірки не можуть бути визнані такими, що виявлені під час перевірки, оскільки вони виявлені на підставі акту перевірки від 04.10.2013 № 258/17/. На його думку, перевіряючими безпідставно продовжувались терміни перевірки, за наслідками якої винесені оскаржувані рішення та вимога, про що його завчасно не було повідомлено, не ознайомлено під підпис.

Також, позивач зазначав, що на підставі п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу скарга на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2015 №Ф- та на рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 24694,06 грн вважається повністю задоволеною, а зазначені рішення відповідача такими, що скасовані контролюючим органом.

Вказував що, титульний аркуш акта перевірки від 30.11.2015 року № 388/17/, який ним отриманий, виконаний не на номерному бланку органу державної податкової служби, що є порушенням п. 7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

У запереченнях посилався на правомірність висновків документальної планової виїзної перевірки. Вказував на те, що перевірка, за наслідками якої складений акт від 30.11.2015 року № 388/17/, проведена з дотриманням норм чинного податкового законодавства. Наголошував на необґрунтованості посилання позивача про порушення Головним управлінням ДФС у Полтавській області строків розгляду скарги на вимогу від 21.12.2015 № Ф- та рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску. Зазначав, що рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску є відкликами та не може бути предметом розгляду у даній справі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем рішенням Семенівської районної державної адміністрації 04.11.1994 № 132 та взятий на податковий облік до Семенівського відділення Хорольської ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області 04.11.1994, індивідуальний податковий номер .

У період з 03.11.2015 по 16.11.2015 (строк проведення перевірки продовжений на п`ять робочих днів з 17.11.2015 по 23.11.2015 на підставі наказу від 16.11.2015 № 197) Хорольською ОДПІ відповідно до направлення № 34 від 02.11.2015 та згідно наказу від 20.10.2015 № 179 (а.с. 66), плану - графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на IV квартал 2015 року, проведено документальну планову виїзну перевірку ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 30.11.2015 №388/17/ (а.с. 17-30)

За висновками перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1, зокрема, пункту 2 статті 6, пункту 2 статті 7, пункту 5 статті 8, пункту 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: несвоєчасне та не в повному обсязі нарахування, обчислення та сплата єдиного внеску з доходу фізичної особи - підприємця, в результаті чого донараховано суму єдиного соціального внеску у розмірі 49388,12 грн, в тому числі за 2011 рік на суму 18614,57 грн, за 2012 рік у сумі 27881,65 грн; за 2013 рік у сумі 1590,65 грн; за 2014 рік у сумі 1301,25 грн.

В матеріалах справи наявна копія відповіді Хорольської ОДПІ на заперечення ФОП ОСОБА_1 на акт перевірки від 30.11.2015 №388/17/3, за наслідками розгляду якого висновки вказаного акту залишені без змін (а.с. 35-36).

На підставі вищезазначених висновків акту перевірки Хорольською ОДПІ винесено, зокрема:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2015 №Ф-, якою визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в розмірі 49388,12 грн (а.с. 38);

- рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 24 694,06 грн (а.с. 39).

Із даними вимогою та рішенням позивач не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку до Головного управління ДФС у Полтавській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарг № 103/С/16-31-10-04-11 від 03.02.2016 (а.с. 46-48) скаргу позивача на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2015 №Ф- залишено без задоволення, та скасовано рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині застосованої штрафної санкції в сумі 16564,78 грн, в іншій частині вказане рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Крім того, зобов'язано Хорольську ОДПІ сформувати та направити нове рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму зменшення штрафної санкції у розмірі 8129,28 грн.

Згідно вищевказаного рішення Головного управління ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги, 03.02.2016 Хорольською ОДПІ винесено рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 8129,28 грн. (а.с. 50).

Із вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2015 №Ф-, рішенням від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, рішенням від 03.02.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, ФОП ОСОБА_1 не погодився та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку доводам позивача та запереченням відповідача, суд виходить з наступного.

Обґрунтовуючи свій позов позивачем було зазначено, що контролюючий орган не мав права проводити перевірку правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, оскільки контроль правомірності нарахування та сплати єдиного внеску в період до 01 жовтня 2013 року відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" був покладений на органи Пенсійного фонду України, крім того, у період з 09.09.2013 по 27.09.2013 вже проводилась перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2010 по 31.12.2012.

Проте суд не може погодитися з такою позицією позивача з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів

Згідно з п.п.20.1.4, п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до положень статті 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Пункт 82.1 статті 82 Податкового кодексу України встановлює, що тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб'єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

У зв'язку з набранням чинності Законами України від 04.07.2013 №404-VII "Про внесення змін до Податкового Кодексу України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи (надалі - Закон №404-VІІ ) та від 04.07.2013 р. №406-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи" з 01.10.2013 функції з адміністрування єдиного внеску Пенсійного фонду України передано Міністерству доходів та зборів України.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, відповідно до покладених на нього завдань забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску, здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску.

Пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що органи доходів і зборів мають право: проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Як вбачається з акту перевірки від 04.10.2013 № 258/17/ на час перевірки, Хорольська ОДПІ не мала повноважень перевіряти нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, а також питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальноообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 не було предметом вищевказаної перевірки.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі від 18.11.2015 № 2745/04-09, повідомлено відповідача, що Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівському районі не проводилась перевірка позивача стосовно нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску за 2011 рік та 2012 рік.

Згідно з частиною 16 статті 25 зазначеного Закону України строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується, а відтак, зважаючи на надані законом повноваження проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, контролюючий органом може донараховувати суми єдиного внеску, застосовувати штрафні санкції, стягувати недоїмки, штрафні санкції за весь період існування суб`єкта підприємницької діяльності, починаючи з дати його взяття на облік як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З огляду на викладене, у період з 03.11.2015 по 16.11.2015 Хорольською ОДПІ проведено перевірку позивача на предмет правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року в межах наданих йому повноважень.

Надаючи оцінку оскаржуваним вимозі та рішенням, суд виходить із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана вимога відповідача грунтується на тому, що перевіркою відображення сум, визначених фізичною особою - підприємцем та достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб та на яких нараховується єдиний соціальний внесок встановлено, що відповідно до акту від 04.10.2013 № 258/17/ проведення документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.10.2010 по 31.12.2012, зафіксовано, крім іншого, порушення статті 13 Декрету Кабінету міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992 № 13-92, підпункту 138.2 статті 138, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, а саме: завищення валових витрат, зокрема, за 2010 рік на 7166,64 грн, за 2011 рік на 53644,30 грн та за 2012 рік на 80350,59 грн.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення - рішення від 18.10.2013 № (а.с. 86), яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річної декларації в сумі 4265,74 грн, з них за основним платежем в сумі - 3412,59 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі - 853,15 грн.

Разом з тим, ФОП ОСОБА_1 заниження суми оподаткованого доходу за 2011, 2012 роки не знайшло відображення у річній звітності по ЄСВ за відповідний період.

Управлінням Пенсійного фонду України в Семенівсському районі Полтавської області листом від 18.11.2015 №2745/04-09 повідомлено, що перевірка правомірності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнодержавне соціальне страхування по ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 не проводилася.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Відповідно до пункту 11 статті 8 вказаного Закону, єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, чистий річний оподатковуваний дохід визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи -підприємця, та пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України, згідно з яким оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Таким чином, з аналізу вказаних вище статей випливає, що розмір сукупного оподатковуваного доходу платника податків залежить від суми витрат, документально підтверджених та пов'язаних з провадженням господарської діяльності такого платника.

З огляду на викладене, в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт завищення позивачем валових витрат за 2011 рік на 53644,30 грн та за 2012 рік на 80350,59 грн.

Судом встановлено, що факт заниження чистого доходу, який підлягає оподаткуванню податком з доходів фізичних осіб за період з 2011 року по 2012 рік, позивачем не оспорюється. Сума нарахованого за 2011 рік та 2012 рік податку з доходів фізичних осіб, визначена податковим повідомленням - рішенням від 18.10.2013 № , ФОП ОСОБА_1 сплачена самостійно в повному обсязі.

Крім того, перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, що підлягає сплаті до бюджету самозайнятою особою встановлено заниження суми оподаткованого доходу на 8334,00 грн, а саме занижено дохід у сумі 834,00 грн. (за результатами звірки поданих звітів про використання РРО та КОРО за 2013 рік) та завищено витрати за рахунок включення до них витрат на придбання ліцензій у сумі 7500,00 грн. (2013 - 3750,00 грн. та 2014 рік - 37500 грн.)

У зв'язку із встановленням зазначеного вище порушення, відповідачем донараховано єдиного внеску з доходу фізичної особи - підприємця на загальну суму 49388,12 грн , в тому числі за 2011 рік на суму 18614,57 грн, за 2012 рік на суму 27881,65 грн, за 2013 рік на суму 1590,65 грн, та за 2014 рік на суму 1301,25 грн, про що і винесено оскаржувану вимогу.

Сума недоїмки зі сплати єдиного внеску за 2013 рік в розмірі 1590,65 грн та за 2014 рік в розмірі 1301,25 грн, визначена вимогою про сплату боргу від 21.12.2015 №Ф-, ФОП ОСОБА_1 сплачена добровільно, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія квитанції №0.0.485949671.2 від 06.01.2016 на суму 2891,90 грн (а.с.37).

Зі змісту акту перевірки суд вбачає, що висновок про заниження позивачем суми єдиного соціального внеску за 2011-2012 роки на 46496,22 грн. ґрунтується на встановленому порушенні щодо заниження суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 %.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно з частиною 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 25 вказаного Закону орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Частиною 14 статті 25 Закону визначено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи підтверджено встановлений перевіркою факт заниження суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок, суд приходить до висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.12.2015 №Ф-, якою визначено недоїмку в розмірі 49388,12 грн. та рішення від 03.02.2016 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 8129,28 грн., є законними і обґрунтованими, тому позовні вимоги про їх скасування задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги ФОП ОСОБА_1 про скасування рішення від 21.12.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 24 694,06 грн, судом встановлено наступне.

Згідно п.2.1 Порядку розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року № 452, у разі якщо скаржник вважає, що орган доходів і зборів у районі, місті (крім міст Києва та Севастополя), районі у місті, об'єднаний чи спеціалізований, неправильно визначив суму недоїмки або прийняв рішення про накладення штрафу та нарахування пені, що суперечить законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, він має право оскаржити таке рішення у відповідному головному управлінні Міндоходів в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п.п. 2.2 - 2.3 зазначеного Порядку, скарга на вимоги та на рішення органів доходів і зборів у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних чи спеціалізованих, про нарахування пені та накладення штрафу подається відповідно до головних управлінь Міндоходів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі в письмовій формі разом з документами, що підтверджують неправильність рішення.

Пунктом 4.4. Порядку встановлено, що орган доходів і зборів при розгляді скарги перевіряє законність і обґрунтованість винесення вимоги або рішення, що оскаржуються, і приймає одне з таких рішень: залишає вимогу або рішення, що оскаржуються, без змін, а скаргу - без задоволення; скасовує в певній частині вимогу або рішення, що оскаржуються, і не задовольняє скаргу в певній частині; скасовує в повному обсязі вимогу або рішення, що оскаржуються, і задовольняє скаргу; направляє скаргу на новий розгляд до відповідного територіального органу доходів і зборів; залишає скаргу без розгляду.

Як зазначалося судом вище, за наслідками адміністративного оскарження рішення Хорольської ОДПІ від 21.12.2015 № , рішенням ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги №103/с/16-31-10-04-11 від 03.02.2016 скаргу позивача задоволено частково, скасовано рішення від 21.12.2015 № в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 16564,78 грн., в іншій частині залишено без змін.

Згідно п. 4.5 зазначеного Порядку у разі скасування вимоги або рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення органу доходів і зборів вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного органу доходів і зборів.

Таким чином, рішення Хорольської ОДПІ від 21.12.2015 № є відкликаним в силу Закону.

Судом також, відхиляються доводи позивача щодо порушення ГУ ДФУ у Полтавській області 20-денного строку розгляду скарги на вимогу від 21.12.2015 № Ф- та рішення від 21.12.2015 № , в наслідок чого скарга вважається задоволеною в повному обсязі, виходячи з того, що у даному випадку предметом позову є не дії ГУ ДФУ у Полтавській області по розгляду скарги, а рішення Хорольської ОДПІ, прийняті за результатами перевірки позивача.

Твердження позивача про порушення відповідачем порядку виготовлення титульного аркушу акта перевірки від 30.11.2015 року № 388/17/, зокрема, не на номерному бланку органу доходів і зборів, не є підставою для визнання висновків зазначеного акту протиправними, та не може слугувати самостійною підставою для скасування вимоги про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій та фактичного звільнення позивача від обов'язку щодо сплати єдиного внеску.

Також, на думку суду є несуттєвими недоліки, пов`язані із зазначенням мети перевірки у направленні на перевірку від 02.11.2015 та змістом наказу № 179 від 20.10.2015 року, оскільки відмінність між зазначеною метою в направленні та п. 2 наказу полягає лише в більш детальному відображенні у наказі сфери законодавства, право на перевірку якого надано відповідачу, як контролюючому органу.

Згідно з частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем, в порушення вищезазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, не обґрунтовано та не надано належних доказів в підтвердження обставин, якими мотивовано позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Хорольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування рішень та вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2016 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко