Справа № 2а-116/09
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 р. Справа № 88658/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області та ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області про стягнення підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася 16.03.2009 року в суд з адміністративним позовом в якому просить стягнути з відповідача на його користь надбавку до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю за період з 01.01.2006 року по 31.03.2009 року в сумі 17543 грн. 20 коп.

Вимоги мотивовані тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Отримує пенсію згідно ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно ст. 39 згаданого Закону встановлено доплату непрацюючим пенсіонерам за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Однак, управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську відмовляє у проведені такої виплати, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2009 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області в користь ОСОБА_1 10683 грн. 69 коп. невиплаченого підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні радіоекологічного контролю. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що положенням ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено , що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першої цієї статті. Частиною 1 статті 39 вище вказаного закону передбачається доплата у зоні радіоекологічного контролю ( до якої належить м. Кузнецовськ Рівненської області) одна мінімальна заробітна плата.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управління Пенсійного фонду України в м. Кузнецовську Рівненської області подало апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог покликається на постанову Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» яка чинна і по даний час та передбачає, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, встановлено доплату в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю -520 тис. карбованців.

ОСОБА_1 в обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги покликається та те, що при винесенні рішення було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою задоволити позовні вимоги подібні викладеним в адміністративному позові.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом стягнуто не повну суму за період з січня 2006 року по 31.03.2009 року, чим порушено його права, оскільки це суперечить ст. 22 Конституції України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її частково аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є непрацюючим пенсіонером, який проживає в зоні радіоекологічного контролю, що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю другої категорії серії А № 225846 виданим Рівненською облдержадміністрацією 4 січня 1993 року.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

З відповіді відповідача вбачається, що позивачу доплат до пенсії виплачувалась в сумі 5, 20 гривень щомісячно згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи». Тобто така допомога проводилася не на рівні мінімальної заробітної плати , як це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлений постановою Кабінету Міністрів України за № 836 у 1996 році розмір щорічної допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства та допомога громадянам, які являються пенсіонерами, не змінювався і не відповідає обміру, встановленому іншими законами України.

Ні Верховна Рада України ні Кабінет Міністрів України будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та законодавство щодо розмірів мінімальних заробітних плат, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 27.07.1996 року № 836. Розмір мінімальної заробітної плати визначається Законом України про Державний бюджет на відповідний рік і цей розмір береться до розрахунку на момент виплати доплати.

Згідно ст. 77 п. 37 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було зупинено на 2006 рік дію абзаців другого, третього, четвертого частини першої та частини другої ст. 39 Закону № 796-ХІІ. Ці положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» неконституційними не були визнані. Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку що позовні вимоги за 2006 рік є безпідставними.

На 2007 рік теж було зупинено дію абзаців другого, третього , четвертого частини першої та частини другої ст. 39 Закону № 796 ХІІ згідно ст. 71 п. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Однак ці положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року. Тому з цієї дати є підстави для нарахування і виплати позивачу щомісячного підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру відповідно до ст. 39 Закону України № 796 ХІІ у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх , оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Крім цього, не можна погодитись з позицією місцевого суду, якою обрано юридично некоректний спосіб захисту сторони позивачу, позаяк в ч. 4 ст. 105 КАС України наведено законодавцем вимоги які може містити адміністративний позов, а ч. 2 ст. 162 КАС України передбачено повноваження суду при вирішенні справи по суті. Так у разі визнання судом бездіяльності відповідача субєкта владних повноважень протиправною, що має місце і в досліджуваних правовідносинах, суд може зобовязати такого відповідача вчинити певні дії, які той зобовязаний виконати, зокрема провести нарахування та виплату не в повній мірі виплаченого підвищення до пенсії. Суд може стягнути з відповідача на користь позивача певну суму грошових коштів лише у тому випадку, якщо така нарахована ним але всупереч закону не здійснена її виплата чи в разі відшкодування спричиненої шкоди. Причому спосіб захисту, обраний судом, не обовязково має збігатися з тим, що запропонував позивач у вимогах (друге речення частини другої статті 11 КАС України).

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст., 195, 196 ч.4, 197, 198, 202, 205 ч. 2, 207, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області та ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанов Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 жовтня 2009 року по справі № 2а-116/09/1711 скасувати, та постановити нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Кузнецовську Рівненської області неправомірними та зобовязати провести ОСОБА_1 нарахування та виплату недоплаченого підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.03.2009 року із врахуванням виплачених сум.

Врешті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М.Обрізко

ОСОБА_2

Судді І.О.Яворський