Справа № 2а-6004/10/1270
Суддя: Чумак Сергій Юрійович
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року справа №2а-6004/10/1270

приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенко Д.В. та Ястребової Л.В.,

при секретарі Копиці С.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційні скарги прокурора Артемівського району м. Луганська та Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року у справі № 2а-6004/10/1270 за позовом Дочірнього підприємства «Луганський холодокомбінат» відкритого акціонерного товариства «Луганськхолод» до Державної податкової інспекції в Артемівському районі міста Луганська про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення з податку на додану вартість,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2010 року Дочірнє підприємство «Луганський холодокомбінат» відкритого акціонерного товариства «Луганськхолод» (далі ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод»), звернулось з позовом до суду до Державної податкової інспекції в Артемівському районі міста Луганська (далі ДПІ в Артемівському районі м. Луганська), про визнання нечинним податкового повідомлення рішення від 28.07.2010 № /0 про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 4326495,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем 28 липня 2010 року, за результатами невиїзної документальної перевірки на підставі акту від 16.07.2010 № 389/23/24846227, винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено податкове зобовязання ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» з ПДВ за основним платежем у сумі 2884330,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 1442165,00 грн., а всього на суму 4326495,00 грн. Зазначене рішення позивач вважає незаконним у звязку з тим, що під час проведення перевірки відповідач не використовував первинні документи позивача, а тому висновок про заниження податкового кредиту з ПДВ за квітень-жовтень 2009 року не відповідає дійсності. Між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» 01.04.2009 було укладено договір на поставку сировини. Договір виконано сторонами, що підтверджено первинними документами, отримані товари використано у виробництві продукції ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод». Позивач сплатив у вартості отриманих від ПП «Епос-Транзит» товарів ПДВ, а тому правомірно відніс вказані суми до податкового кредиту. Крім того, акт перевірки від 16.07.2010 не відповідає вимогам до оформлення результатів невиїзних документальних перевірок, так як не містить посилань на первинні документи, які взагалі під час перевірки не досліджувались.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено повністю, визнано незаконним податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Артемівському районі міста Луганська від 28.07.2010 № /0 про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» на загальну суму 4326495 гривень. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що угода з придбання товарів, укладена між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» на підставі договору № 01-04/09Л від 01.04.2009 на час розгляду справи судом ніким не оскаржувалась, питання щодо застосування наслідків нікчемного правочину податковим органом не вирішувалось. За таких обставин суд прийшов до висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Не погодившись з постановою суду відповідач та прокурор Артемівського району м. Луганська подали апеляційні скарги, в яких просили останню скасувати та постановити нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що договір від 01.04.2009 року, укладений між ДП «Луганський холодокомбінат» та ПП «Епос-Транзит» має ознаки нікчемного, що підтверджується допитом директора ПП «Епос-Транзит» ОСОБА_5 в ході розслідування кримінальної справи № 02/10/8021 в якості свідка, де він пояснив, що постачання товарів для ДП «Луганський холодокомбінат» не здійснював, службові особи даного підприємства йому не знайомі; висновком експерта, що підписи на договорі від 01.04.2009 року та податкових накладних виконані не ОСОБА_5, а іншими особами; у ПП «Епос-Транзит» відсутні основні фонди для здійснення господарської діяльності та працівники, які б виконували укладені договори.

Апеляційна скарга прокурора Артемівського району м. Луганська обґрунтована тими ж доводами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає останні необґрунтованими, а постанову суду такою, що підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що дочірнє підприємство «Луганський холодокомбінат» відкритого акціонерного товариства «Луганськхолод» є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Луганської міської ради 29.07.1997 за номером 0004003, ідентифікаційний код 24846227. Основним видом діяльності є виробництво морозива. (Т. І а.с. 11 23)

ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» знаходиться на податковому обліку у ДПІ в Артемівському районі м.Луганська та є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 17041724 від 31.01.2003, індивідуальний податковий номер 9. (Т. І а.с. 24)

ДПІ в Артемівському районі м.Луганська 28 липня 2010 року на підставі акту перевірки № 389/23/24846227 від 16.07.2010 прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 про визначення ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» податкового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 2884330,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 1442165,00 грн., а всього у сумі 4326495,00 грн. (Т. І а.с. 25)

Постановою слідчого від 13.07.2010 у кримінальній справі № 02/10/8021 за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах посадовими особами ТОВ «Армус» призначено невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності та правильності обчислення та перерахунку до бюджету податку на додану вартість по фінансово-господарським взаємовідносинам ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» з ПП «Епос-Транзит» за період з 01.04.2009 по 30.10.2009. (Т. І а.с. 64)

З даної постанови вбачається, що 14.06.2010 під час проведення обшуку за адресою конвертаційного центру за адресою: м. Луганськ, вул. Леніна, 38, організатори якого надавали легальним СПД, у тому числі ТОВ «Армус», послуги з мінімізації податкових зобовязань шляхом перерахунку грошових коштів з метою їх подальшого переводу у готівку. Під час обшуку вилучено первинні бухгалтерські документи «транзитних» підприємств, які входили до складу «конвертаційного» центру, у тому числі документи ПП «Епос-Транзит» по взаєморозрахункам з ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод». Допитаний у якості свідка директор ПП «Епос-Транзит» ОСОБА_6 пояснив, що ніяких фінансово-господарських взаємовідносин з ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» щодо поставки товарів не мав.

На виконання зазначеної постанови слідчого та наказу ДПІ в Артемівському районі м. Луганська № 456 від 13.07.2010 посадовими особами податкового органу проведено невиїзну документальну перевірку ДП «Луганський холодокомбінат» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП «Епос-Транзит» за період з 01.04.2009 по 31.10.2009, результати якої відображено в акті № 389/23/24846227 від 16.07.2010. (Т. І а.с. 26 39)

Згідно пункту 2.10 ОСОБА_5 під час перевірки використано статутні та реєстраційні документи; декларації з ПДВ, уточнюючі розрахунки; звітні форми Деталізованої інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України по контрагентам ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод», ПП «Епос-Транзит» ; постанова слідчого від 13.07.2010; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 13.07.2010; висновки судово почеркознавчої експертизи, здійсненої експертами НВЕКЦ при ДУМВС України в Донецькій області від 23.06.2010 № 461; реєстр податкових накладних по взаємовідносинам з ПП «Епос-Транзит» та ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод».

В акті перевірки зокрема зазначено, що згідно Висновку експерта Головного управління МВС України в Донецькій області науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру від 23.06.10 №461, підписи директора ПП «Епос-Транзит» ОСОБА_5 на податкових накладних, зазначених у додатку № 1 до акту, виписаних на адресу ДП „Луганський холодокомбінат ВАТ „Луганськхолод виконані не ОСОБА_5, а іншими особами.

Згідно податкової звітності ПП «Епос-Транзит» у підприємства відсутні основні фонди для здійснення господарської діяльності, на даному підприємстві загальна чисельність працюючих складає 1 особу - директора. Працівники, які виконували б укладені договори цивільно правового характеру відсутні. Вищевикладене підтверджує відсутність у ПП «Епос-Транзит» необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. Таким чином, товари на виконання договору № 01-04/09Л від 01 квітня 2009 року, укладеного між ПП «Епос-Транзит» та ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» фактично не поставлялися, та відповідно придбання таких товарів не відбулося. При відсутності фактичних поставок продукції підприємство не має права на формування податкового кредиту.

На підставі вказаного відповідачем в акті перевіки зроблено висновок про те, що ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» порушено п.п. 7.4.1.,7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997р. № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 2 884 330 грн., в тому числі: за квітень 2009 року у сумі 270 236 грн.; за травень 2009 року у сумі 353 484 грн.; за червень 2009 року у сумі 930 509 грн.; за липень 2009 року у сумі 805 486 грн.; за серпень 2009 року у сумі 330 903грн.; за вересень 2009 року у сумі 138 857 грн.; за жовтень 2009 року у сумі 54 855 грн. / а.с. 26-45/

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що, приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобовязання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій податковий орган діяв з порушенням вимог діючого законодавства, без врахування всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з урахуванням наступних обставин.

Так, відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З матеріалів справи вбачається, що 01.04.2009 між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» укладено договір № 01-04/09Л, предметом якого є поставка продавцем ПП «Епос-Транзит» товару, кількість, якість та асортимент якого визначено у специфікаціях до договору. Постачання товару продавцем на склад покупця здійснюється за узгодженням сторін. Датою поставки вважається дата прибуття товару на склад покупця. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Приймання товару здійснюється покупцем за кількостю згідно товаросупроводжуючих документів у присутності представника продавця за місцем відвантаження. Перелік товаросупроводжуючих документів: накладна, податкова накладна. Термін дії договору до 31.12.2009. (Т. VI а.с. 165 166)

Реєстром проведених документів по системі Клієнт-Банк, завірених Луганською філією АТ «Брокбізнесбанк», підтверджено факт перерахування ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» на рахунок ПП «Епос-Транзит» коштів у сумі 18799225,23 грн., у тому числі ПДВ, в рахунок оплати продукції за договором № 01-04/09Л від 01.04.2009. (Т. І а.с. 80 91)

Під час розгляду даної справи позивачем надано до суду копії податкових накладних та розхідних накладних, згідно до яких ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» у період з квітня по жовтень 2009 року ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» придбано у ПП «Епос-Транзит» на підставі договору № 01-04/09Л від 01.04.2009 сировину та пакувальні матеріали для виготовлення морозива основної продукції позивача. (Т. І а.с. 92 250, Т. ІІ а.с. 1 87 видаткові накладні, Т. ІІ а.с. 88 250, Т.ІІІ а.с. 1 87 податкові накладні)

Згідно вказаних накладних ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» отримало від ПП «Епос-Транзит» за квітень жовтень 2009 року продукцію на загальну суму 14423180,06 грн., сума ПДВ 2884635,99 грн.

Дані податкових накладних, співпадають з даними, зазначеними ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» у додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість в частині визначення податкового кредиту за квітень жовтень 2009 року із зазначенням індивідуального податкового номеру контрагента 67, який відповідає індивідуальному податковому номеру ПП «Епос-Транзит» з урахуванням уточнюючих розрахунків, поданих ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок. (Т. ІV а.с. 107 135)

Згідно даних електронного реєстру платників податку на додану вартість ПП «Епос-Транзит» є платником податку на додану вартість з 27.06.2008, має індивідуальний податковий номер 67. На час розгляду справи свідоцтво платника податку на додану вартість щодо ПП «Епос-Транзит» не анульовувалось. (Т. І а.с. 47)

Більш того, згідно детальної інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань ПП «Епос-Транзит» в розрізі контрагентів на рівні ДПА України ПП «Епос-Транзит» задекларовано податкові зобовязання по операціям з ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» за період квітень-жовтень 2009 року. (Т. VI а.с. 149 164)

Висновок про безтоварність угоди між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» зроблено ДПІ в Артемівському районі м.Луганська на підставі інформації, викладеній в протоколі допиту директора ПП «Епос-Транзит» ОСОБА_5, у якому останній зазначив, що він особисто з посадовими особами ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» незнайомий та на адресу вказаного підприємства ніяких товарів не реалізовував. (Т. І а.с. 65-67)

Разом з тим, протокол допиту свідка в кримінальній справі згідно ст. 65 Кримінально-процесуального Кодексу України є доказом саме в кримінальній справі, який суд оцінює при розгляді справи по суті та при винесенні вироку. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 323 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Крім того, статтею 72 КАС України визначено підстави звільнення від доказування, а саме обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

На час розгляду справи як судом першої, так і апеляційної інстанції кримінальна справа, в ході розслідування якої директор ПП «Епос-Транзит» ОСОБА_5 був допитаний в якості свідка, на розгляді в суді не знаходиться, вирок по ній не постановлений, при розгляді даної справи він в якості свідка не допитувався, а оскільки всі докази суд першої інстанції повинен дослідити безпосередньо, то протокол допиту вказаної особи в ході досудового слідства правильно не прийнятий судом в якості доказу по даній справі.

Висновок ДПІ в Артемівському районі м.Луганська про невідповідність податкових накладних ПП «Епос-Транзит», на підставі яких ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» у квітні-жовтні 2009 року сформовано податковий кредит, вимогам діючого законодавства зроблено відповідачем на підставі висновку експерта Головного управління МВС України в Донецькій області науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру від 23.06.2010 № 461 про те, що підписи директора ПП «Епос-Транзит» ОСОБА_5 на податкових накладних, виписаних на адресу ДП „Луганський холодокомбінат ВАТ „Луганськхолод виконані не ним особисто, а іншими особами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначений висновок експерта не може бути прийнятий судом у якості доказу у даній справі.

Відповідач, в обґрунтування своєї позиції посилається на висновок експерта від 23.06.2010 № 461, згідно якогопідписи на договорі № 01-04/09Л від 01.04.2009 та податкових накладних ПП «Епос-Транзит» про поставку товарів ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» виконані від імені директора ПП «Епос-Транзит» виконані не ОСОБА_6, а іншою особою. (Т. ІІІ а.с. 150-160)

Як вбачається з постанови про призначення експертизи та постанови про призначення невиїзної документальної перевірки вищевказані документи вилучено 14.06.2010 під час проведення обшуку за адресою конвертаційного центру за адресою: м. Луганськ, вул. Леніна, 38, організатори якого надавали легальним СПД, у тому числі ТОВ «Армус», послуги з мінімізації податкових зобовязань шляхом перерахунку грошових коштів з метою їх подальшого переводу у готівку. Під час обшуку вилучено первинні бухгалтерські документи «транзитних» підприємств, які входили до складу «конвертаційного» центру, у тому числі документи ПП «Епос-Транзит» по взаєморозрахункам з ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод».

При цьому, первинні документи ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод», у тому числі податкові накладні ПП «Епос-Транзит», на підставі яких позивачем у квітні-жовтні 2009 року було сформовано податковий кредит, вилучено у ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» лише 27.07.2010, про що свідчить протокол виїмки. (Т. VI а.с. 211-212)

Таким чином, експертом при складанні висновку № 461 від 23.06.2010 досліджувались податкові накладні, які, по-перше, було вилучино не у ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та не у ПП «Епос-Транзит», а у інших осіб, а саме з «конвертаційного» центру ТОВ «Армус», та, по друге, вказані податкові накладні якщо і мали реквізити, аналогічні тим, які було використано ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» при складанні податкових декларацій з податку на додану вартість, але є іншими податковими накладними, а тому зазначений висновок судом першої інстанції правомірно не прийнятий в якості доказу по справі.

Висновки ДПІ в Артемівському районі м.Луганська про безтоварність угоди № 01-04/09Л від 01.04.2009 між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» також не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Так, крім видаткових накладних ПП «Епос-Транзит» та податкових накладних на придбання спірного товару позивачем надано до суду звіти про використання продукції у виробництві морозива, а, як зазначалось раніше, основним видом діяльності ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» є виробництво морозива. (Т. ІV а.с. 192 250, Т. V а.с. 1 251, Т. VI а.с. 1 85)

ПП «Епос-Транзит» на час укладання та виконання умов договору № 01-04/09Л від 01.04.2009 було наділено спеціальною податковою правосубєктністю, тобто є юридичною особою та зареєстровано у встановленому законом порядку у якості платника податку на додану вартість.

Відповідачем не надано доказів того, що податковим органом здійснювалась перевірка діяльності ПП «Епос-Транзит» та вказаною перевіркою встановлено порушення податкового законодавства посадавими особами ПП «Епос-Транзит».

Позивачем же надано докази фактичної сплати податку на додану вартість у ціні товару, придбаного у ПП «Епос-Транзит», за квітень 2009 року у сумі 270 236 грн.; за травень 2009 року у сумі 353 484 грн.; за червень 2009 року у сумі 930 509 грн.; за липень 2009 року у сумі 805 486 грн.; за серпень 2009 року у сумі 330 903грн.; за вересень 2009 року у сумі 138 857 грн.; за жовтень 2009 року у сумі 54 855 грн., а всього у розмірі 2884330 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач правомірно включив суми податку на додану вартість до свого податкового кредиту.

Крім того, договір з придбання товарів, укладений між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» № 01-04/09Л від 01.04.2009 на час розгляду даної справи судом ніким не оскаржений, питання щодо застосування наслідків нікчемного правочину податковим органом не вирішувалось. Посилання відповідача на нікчемність даного договору з підстав ст. 228 Цивільного Кодексу України суперечать положенням вказаної статті, оскільки зазначений в ній перелік нікчемних правочинів є вичерпним і податковий орган не наділений законодавством в односторонньому порядку вирішувати чи є правочин нікчемним, чи ні. Якщо ж податковий орган вважає зазначений договір таким, що вчинений з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, останній може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до розяснень, викладених в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемними правочинами в сенсі статті 228 ЦК України є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини

може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Договір між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит» від 01.04.2009 року не підпадає під вищезазначені категорії і вимоги ст. 228 ЦК України на нього розповсюджуватись не можуть, оскільки він є звичайним господарським договором, а не таким, що спрямований на порушення публічного порядку.

За таких обставин його безтоварність повинна доводитись відповідачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України.

Матеріалами справи спростовуються твердження податкового органу про те, що зазначені операції поставки мають характер безтоварних операцій, оскільки в ході судового розгляду справи досліджувались первинні документи, як то: договір, податкові накладні, видаткові накладні, звіти про витрати позивачем пакувальних та допоміжних матеріалів, які поставлені йому ПП «Епос-Транзит».

Також колегія суддів зазначає, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Згідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які визначені до рішень субєктів владних повноважень, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення рішення від 28.07.2010 № /0, яким позивачу визначено податкове зобовязання з податку на додану вартість у сумі 2884330,00 грн. та штрафні санкції у розмірі 1442165,00 грн., а всього у сумі 4326495,00 грн. прийнято відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Всі доводи відповідача фактично є його припущеннями щодо можливих обставин справи, висновки зроблені без безпосереднього проведення перевірки ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» або ПП «Епос-Транзит», а докази, на які він посилається не є такими, з яких можна зробити беззаперечний висновок щодо безтоварності договору від 01.04.2009 року між ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» та ПП «Епос-Транзит».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а висновки Державної податкової інспекції в Артемівському районі міста Луганська щодо порушення ДП «Луганський холодокомбінат» ВАТ «Луганськхолод» положень п.п. 7.4.1.,7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість під час включення до складу податкового кредиту у квітні жовтні 2009 року сум податку на додану вартість, сплачених у вартості товару, придбаного у ПП «Епос-Транзит» на підставі договору № 01-04/09Л від 01.04.2009 не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтованою, апеляційна скарга позивача, не грунтується на законі та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Артемівського району м. Луганська та Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2010 року у справі № 2а-6004/10/1270 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14 грудня 2010 року. Повний текст складено 20 грудня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: С.Ю.Чумак

Судді: Д.В.Ляшенко

ОСОБА_7