Справа № 372/1988/16-а
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1988/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом Української міської ради Обухівського району Київської області до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганни Володимирівни про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Українська міська рада Обухівського району Київської області звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганни Володимирівни, в якому посилаючись на необґрунтованість і незаконність рішення державного реєстратора як суб'єкта владних повноважень просить скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Трендяк Ганни Володимирівни про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (реєстраційний номер 29744034) від 25.05.2016 року, зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Трендяк Ганну Володимирівну на підставі рішення Господарського суду Київської області від 25 квітня 2016 року у праві № 911/453/16, скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Київської області від 24.02.2016 року у справі № 911/453/16.

В судовому засіданні представник позивача Шевель С.М. підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що необґрунтованість відмови відповідача у виконанні судового рішення.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на правомірність своїх дій, перебування у трудових відносинах із позивачем, описку із технічних причин у реквізитах постанови в оскаржуваному рішенні.

Вислухавши сторони, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

25 січня 2016 року постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 911/2685/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 21 березня 2016 року, було визнано за територіальною громадою міста Українка в особі Української міської ради Обухівського району Київської області право власності на нежитлову будівлю (Будинок побуту), що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м.Українка, вул. Юності, б.6, витребувано від ТОВ «Софттрейд» на користь територіальної громади міста Українка в особі Української міської ради Обухівського району Київської області нежитлову будівлю (Будинок побуту), що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м.Українка, вул. Юності, б.6, що підтверджується судовими рішеннями, наказом суду. З пояснень сторін вбачається, що державна реєстрація права власності за вказаним судовим рішенням в установленому законом порядку не проводилась.

24 лютого 2016 року Господарським судом Київської області у межах розгляду справи № 911/453/16 за позовом ТОВ «Українка» до ТОВ «Софттрейд» про розірвання договору, зобов'язання вчинити певні дії, визнання права власності було вжито заходів забезпечення позову, зокрема накладено арешт на об'єкт нерухомого майна, а саме цілісний майновий комплекс будинок побуту, літера А, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м.Українка, вул. Юності, б.6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, що належить на праві власності ТОВ «Софттрейд», що підтверджується ухвалою суду.

25 квітня 2016 року рішенням Господарського суду Київської області від 25.04.2016 року у справі № 911/453/16 було відмовлено у задоволенні позову, скасовано заходи забезпечення позову, що підтверджується ксерокопією рішення.

07 квітня 2016 року розпорядженням в.о.міського голови № 47-к Трендяк Г.В. було прийнято на посаду головного спеціаліста (державного реєстратора) виконкому Української міської ради Обухівського району Київської області, що підтверджується наказом.

24 травня 2016 року Шевель С.М. від імені Господарського суду Київської області звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Г.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в якій просив провести державну реєстрацію припинення обтяження об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м.Українка, вул. Юності, б.6, належного ТОВ «Українка», при цьому на підтвердження своїх повноважень надав довіреність, видану Українською міською радою Обухівського району Київської області в особі ОСОБА_4, що підтверджується заявою.

25 травня 2016 року за наслідками розгляду вказаної вище заяви державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Г.В. винесла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, посилаючись на те, що із заявою звернулась неналежна особа, а також необхідність звернення до іншого державного реєстратора через своє перебування у трудових відносинах із заявником - суб'єктом державної реєстрації прав, що підтверджується рішенням.

Реєстраційні дії щодо прав та їх обтяжень відносно об'єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, м.Українка, вул. Юності, б.6, відображені у інформаційній довідці з державних реєстрів.

При наданні правової оцінки позовним вимогам суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Як вбачається із матеріалів справи, із заявою, за наслідком розгляду якої було винесено оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень звернувся представник Української міської ради Шевель С.М., який в силу виданої йому довіреності був уповноважених представляти інтереси цієї юридичної особи, при цьому він не мав жодних документів, які б уповноважували його представляти інтереси Господарського суду Київської області, який зазначений у заяві в якості обтяжувача. За таких обставин, ні Українська міська рада, ні її працівник не мали повноважень представляти інтереси суду у правовідносинах із державним реєстратором.

Згідно ч.2 ст.115 ГПК України підставою для виконання суб'єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є примірник такого рішення, ухвали, постанови господарського суду в електронній формі, надісланий суб'єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в порядку обміну інформацією між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженому Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Всупереч встановленому законом порядку позивач в особі свого представника фактично просив здійснити реєстраційні дії на виконання постанови господарського суду у справі № 911/453/16 на підставі своєї письмової заяви, а не на підставі примірника такої постанови господарського суду в електронній формі, надісланого суб'єктом державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань в порядку обміну інформацією між Єдиним державним реєстром судових рішень та Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.1 ст.116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно ч.1 ст.116 ГПК України якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копію документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Українська міська рада Обухівського району Київської області у справі № 911/453/16 не є стороною, а є третьою особою, відтак не є стягувачем за виконавчим документом, наказ у вказаній справі їй судом не видавався.

За таких обставин, висновки відповідача у оскаржуваному рішенні про те, що із заявою звернулась неналежна особа, суд вважає такими, що ґрунтуються на зібраних у справі доказах і є доведеними.

Відповідно до п.8 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року під час формування та реєстрації заяви у базі даних заяв уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник встановлює особу заявника, що здійснюється за документом, що посвідчує таку особу. Документом, що посвідчує посадову особу державного органу або органу місцевого самоврядування, є службове посвідчення. У разі подання заяви уповноваженою на те особою уповноважена особа суб'єкта державної реєстрації прав, нотаріус або його помічник перевіряє обсяг повноважень такої особи за документом, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи, перевіряється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за допомогою порталу електронних сервісів.

Враховуючи викладене, відповідач в межах виконання своїх службових обов'язків та без порушень законодавства здійснив перевірку повноважень особи, що звернулась до нього із заявою та дійшов до вірного висновку про те, що Шевель С.М. є неналежною особою для подання заяви щодо проведення відповідної державної реєстрації.

Згідно ч.2 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор не має права приймати рішення про державну реєстрацію прав у разі, якщо речове право на нерухоме майно, обтяження такого права набувається, змінюється або припиняється за суб'єктом державної реєстрації прав, з яким державний реєстратор перебуває у трудових відносинах або засновником (учасником) якого він є. У такому разі державна реєстрація проводиться іншим державним реєстратором.

Згідно ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач (державний реєстратор) перебуває у трудових відносинах із позивачем (Українською міською радою), який в спірних правовідносинах намагався виступити як суб'єкт державної реєстрації прав, оскільки саме його представник на підставі довіреності, виданої міським головою, тобто особою, яка приймала на роботу відповідача, подав заяву від 24.05.2016 року, за наслідками розгляду якої відповідачем було прийнято оскаржуване рішення.

За таких обставин, відповідач не мав права приймати рішення про державну реєстрацію за вимогами заяви представника Української міської ради Шевеля С.М., оскільки таке рішення в силу дії чинного законодавства міг би прийняти будь-який інший державний реєстратор навіть без дотримання принципу територіальності.

Відповідно до п.23 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування.

Враховуючи викладені вище встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень було прийнято відповідно до закону та поданих йому документів, містить вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, а також відповідне обґрунтування їх застосування, тому підстав для його скасування суд не вбачає.

Статтею 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно ч.2 цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду позивачем не подано переконливих доказів в обґрунтування неправомірності рішення суб'єкта владних повноважень, а письмові заперечення відповідача ґрунтуються на законі та зібраних у справі доказах, при цьому доводи позовної заяви не підтверджуються наявними у справі належними і допустимими доказами, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.1 ст.71 КАС України позивач не довів обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, а відповідач довів правомірність свого рішення.

Суд вважає, що під час судового розгляду не подано належних доказів неправомірності рішень суб'єкту владних повноважень, позов є недоведеним та не ґрунтується на матеріалах справи, з фактичних обставин справи не вбачається порушення законних прав та законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 9, 17, 71, 158-163 КАС України, ст.ст. 10, 24, 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Української міської ради Обухівського району Київської області до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області Трендяк Ганни Володимирівни про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

З мотивованою постановою суду сторони зможуть ознайомитись 22.08.2016 року.

Суддя М.В.Кравченко