Справа № 826/20828/14
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року К/800/35907/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й., Стародуба О.П.,

за участю секретаря судового засідання Сороки Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року по справі № 826/20828/14

за позовом ОСОБА_4

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, скасування

наказу,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, скасування наказу. Просив суд визнати протиправними дії щодо відмови в оформленні документів для призначення пенсії; визнання недійсним наказу від 28 січня 2011 року №87 в частині дати та підстав звільнення, змінивши дату звільнення на 19 грудня 2007 року і підстави звільнення на «у зв'язку із вислугою років»; зобов'язати сформувати та направити документи, необхідні для призначення пенсії з 19 грудня 2007 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 січня 2011 року №87 в частині дати та підстав звільнення, змінено дату звільнення на 19 грудня 2007 року і підстави звільнення на пункт 64 «а» (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України сформувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи, необхідні для призначення ОСОБА_4 пенсії з 19 грудня 2007 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2015 року залишити в силі.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив службу в органах внутрішніх справ України з жовтня 1981 року по лютий 2011 року. З жовтня 2004 року по січень 2011 року позивач проходив службу у підрозділі внутрішньої безпеки Головного управління боротьби з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2007 року № 1686 о/с відповідно підпункту «є» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ полковника міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2008 року у справі № 12/61 задоволено позов ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України. Визнано протиправними та скасовано накази Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2007 року № 1561 о/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4» та від 18 грудня 2007 року №1686 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ України», Поновлено ОСОБА_4 на службі в органах внутрішніх справ України в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 18 грудня 2007 року. Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України призначити ОСОБА_4 на посаду у відповідності до вимог пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 8 липня 2009 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2008 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 грудня 2009 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 серпня 2008 року № 1292 о/с скасовано наказ від 18 грудня 2007 №1686 о/с в частині звільнення ОСОБА_4 та направлено позивача в розпорядження Міністерства внутрішніх справ України.

В подальшому, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 5 листопада 2010 року №1963 о/с позивача з 8 листопада 2010 року звільнено з органів внутрішніх справ за скороченням штату.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 січня 2011 року №38 о/с скасовано наказ від 5 листопада 2010 року №1963 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ за скороченням штатів та поновлено на службу в апараті Міністерства внутрішніх справ України з 29 вересня 2010 року.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 січня 2011 року №87 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у відставку за підпунктом «а» пункту 65 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 квітня 2014 року № 529 о/с внесено зміни до наказів Міністерства внутрішніх справ України від 7 серпня 2008 року № 1292 о/с та від 19 січня 2011 року № 38 о/с, згідно яких позивача поновлено на службі в органах внутрішніх справ з 18 грудня 2007 року та з цієї ж дати призначено на посаду заступника начальника Служби внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю.

3 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України із заявою про призначення пенсії за вислугою років.

Листом від 19 листопада 2014 року №15/5-І-562 позивачу роз'яснено порядок призначення пенсії та повідомлено перелік документів, які необхідно подати для призначення пенсії.

Вважаючи, що для призначення пенсії Міністерство внутрішніх справ України повинно було підготувати документи і направити для призначення йому пенсії та посилаючись на те, що з 19 грудня 2007 року не бажав продовжувати службові відносини з відповідачем, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 січня 2011 року №87 о/с в частині дати та підстав звільнення, зобов'язати відповідача призначити йому пенсію з 19 грудня 2007 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими, а тому змінив Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 28 січня 2011 року №87 о/с в частині дати звільнення, зазначивши датою звільнення 19 грудня 2007 року. Також суд змінив позивачу підстави звільнення на підпункт «а» пункту 64 (за віком) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та зобов'язав Міністерство внутрішніх справ України сформувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві документи, необхідні для призначення пенсії саме з 19 грудня 2007 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регламентуються Положенням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Відповідно до пункту 8 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку.

Згідно з пунктом 7 Положення № 114 вік перебування на службі в органах внутрішніх справ для полковника міліції встановлено 50 років.

Умови та підстави звільнення визначено пунктами 64, 65 Положення серед яких є звільнення у відставку та у запас, а саме: особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 7 цього Положення. Крім того, за віком можуть бути звільнені особи середнього начальницького складу, які мають вислугу 20 і більше років (у пільговому обчисленні), і яким до досягнення встановленого віку перебування на службі залишилося 3 роки і менше, а за їх бажанням при досягненні цього віку - незалежно від наявності вислуги років;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії;

в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час обмежено придатними 1 -го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад;

г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі;

д) через службову невідповідність;

є) за порушення дисципліни;

ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків;

з) у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації);

и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку);

а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого Законом СРСР «Про загальну військову повинність» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання;

б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії.

З аналізу зазначених норм вбачається, що Положенням № 114 не було передбачено такої підстави звільнення як «за вислугою років», а тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 в частині внесення змін до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28 січня 2011 року № 87 о/с щодо підстав звільнення.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про його не бажання в період після 19 грудня 2007 року продовжувати службу в органам внутрішніх справ. Не погоджуючись з наказом про його звільнення, позивач оскаржив такі дії відповідача, звернувся до суду та органів виконавчої служби щодо його поновлення на службі.

Приймаючи наказ про звільнення позивача, Міністерством внутрішніх справ України обґрунтовано вказано підставою звільнення підпункт «а» пункту 65 (за віком) Положення №114, оскільки на час звільнення позивачу виповнилося 50 років.

Що стосується позовних ОСОБА_4 про призначення пенсії з 19 грудня 2007 року то слід зазначити наступне.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей» визначено порядок і умови призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту «б» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби.

Згідно пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2007 року №135/13402 заяви про призначення пенсії за вислугою років подаються особами до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи МВС України.

Позивачем заява про призначення пенсії у 2007 році до відповідного головного управління Пенсійного фонду та документи згідно переліку зазначеного в листі Міністерством внутрішніх справ України від 19 листопада 2014 року не подавались.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 2 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ємельянова В.І.

Судді Рецебуринський Ю.Й.

Стародуб О.П.