Справа № 2-а-225/2010
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2-а-225
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача дізнавача ВДАІ Літинського району ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення як незаконної та закриття адміністративної справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача дізнавача ВДАІ Літинського району ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення як незаконної та закриття адміністративної справи, посилаючись на наступне: Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АВ № 211536 від 14 травня 2010 року, яка винесена дізнавачем ВДАІ Літинського району ОСОБА_3, його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 300 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено те, що він 14 травня 2010 року в 18 год. 00 хв. в м. Хмільнику, Вінницької області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.І статті 122 КУпАП.

Позивач вважає дану постанову необгрунтованою, такою що не відповідає вимогам закону, так як він не порушував ПДР, оскільки є приватним підприємцем та працює у зоні, де здійснив рух, а відповідно до Правил дорожнього руху України, не поширюється дія дорожніх знаків 3.1-3.8, 3. 11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Автомобіль, яким він керував на підставі доручення належить на праві приватної власності ОСОБА_4, яка була в момент зупинки пасажиром. Вона є приватним підприємцем, на підставі договору оренди орендує торгову площу торгового комплексу «Дружба», під'їзна частина біля якого, розташована в зоні дії дорожнього знаку «Рух заборонено», з вулиці 1-го Травня. Так, 14 травня 2010 року, біля 18 години 00 хвилин, з метою розвантажування товару, за місцем . торгівлі в торговому комплексі «Дружба», позивач в'їхав з вулиці 1-го Травні до торгового комплексу «Дружба» та, не доїжджаючи до будівлі, був зупинений працівником ДАЇ, який вказав пред'явити документи на керований ним автотранспорт, оскільки ним порушено вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» Правил дорожнього руху України, та вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч.І статті 122 КУпАП. Ним було надано пояснення та пред'явлено відповідний пакет документів, в підтвердження того, що він не є суб'єктом даного правопорушення. Незважаючи на його заперечення і будь-які докази, дізнавачем ВДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АВ 1% 211536, згідно якої позивача необгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.І КУпАП.

Представник відповідача та третя особа на стороні відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча про день, місце і час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними документами.

Представник відповідача надіслав до суду письмове заперечення, в якому повністю не визнає позовні вимоги і просить в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що 14 травня 2010 року близько 18 години 00 хвилин в м. Хмільнику по вулиці Леніна дізнавачем ВДАІ Літинського району ОСОБА_3 за порушення вимоги дорожнього знаку 3.1 додаток 1 ПДР України «Рух заборонено» був зупинений автомобіль Фіат, державний номер НОМЕР_2, який здійснив рух по вул. Леніна та будь якої зупинки чи стоянки для розвантаження товару не здійснював. Відповідно, заперечення позивача стосовно скоєння правопорушення ПДР України суперечать доводам викладених в позові, невизнання вини позивачем є логічним, враховуючи суму штрафу, позивач вказує на те, що він допустив порушення правил дорожнього руху України, а саме порушив вимоги дорожнього знаку «Рух заборонено». А також позивачем було грубо порушено вимоги п. 3.1 додаток 1 ПДР України в якому говориться, що забороняється рух всіх транспортних засобів, на водія транспортного засобу були складені адміністративні матеріали, які направлені в підрозділ ДАЇ по місцю проживання правопорушника в термін передбачений наказом МВС.

Враховуючи те, що представник відповідача та третя особа декілька разів не з'явились в судове засідання, про які своєчасно були повідомлені належним чином, представник відповідача надав свої письмові заперечення, суд вважає можливим на підставі ст. 128 ч. 4 КАС України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши покази позивача, врахувавши заперечення відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

14 травня 2010 року було винесено постанову серії АВ № 211536 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивач 14 травня 2010 року близько 18 години 00 хвилин на автомобілі Фіат, державний номер НОМЕР_2, з метою розвантажування товару, за місцем торгівлі в торговому комплексі «Дружба», в'їхав з вулиці 1-го Травня до торгового комплексу «Дружба», чим порушив вимоги дорожнього знаку 3.1 «Рух заборонено» Правил дорожнього руху України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.05 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах, про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. Зміст постанови серії АІ № 211536 від 14 травня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, не відповідає вимогам передбаченим ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», у ній не наведено достатніх доказів, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

При винесенні постанови були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягнеться до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з

матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, а тому він просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати як незаконну.

Крім того, в порушення п. 2.7. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України N 185 від 22.02.2001р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 р. за N 272/5463, в разі невизнання вини правопорушником, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені матеріали, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: рапорт посадової особи, заяви, пояснення свідків правопорушення. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не визнавав себе винним у вчиненні правопорушення, в протоколі не зазначались свідки чи очевидці правопорушення, відсутні будь-які інші докази вчинення ним правопорушення та всупереч вимогам ст. 285, 258, 254 КУпАП, без направлення протоколу на розгляд відповідно до вимог чинного законодавства, було винесено Постанову, яка є предметом оскарження, що призвело до недотримання вимог законодавства щодо всебічного та об'єктивного розгляду справи, врахування всіх обставин вчинення правопорушення, дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, доведенні, а тому підлягають задоволенню, оскільки обставини, які наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення не підтверджені належними доказами, що в свою чергу вказує на те, що позивач ОСОБА_1 був неправомірно притягнутий постановою від 14 травня 2010 року серії АВ № 211536 до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 283, 287-289, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», ст. ст. 2, 6, 69, 70, 71, 79, 158-160, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії АВ № 211536 від 14 травня 2010 року, винесену інспектором ВДАІ Літинського району Мишакіним Ю.В. по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано заяву про апеляційне оскарження та не подано апеляційну скаргу.

Головуюча: