Справа № 816/866/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/866/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Остапенко І.О.,

представника відповідача - Шимки Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Приватного сільськогосподарського підприємства "Високе"
до відповідача Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

07.06.2016 Приватне сільськогосподарське підприємство "Високе" (надалі - позивач або ПСП "Високе") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач або Зіньківське відділення Гадяцької ОДПІ ГУДФС у Полтавській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльності щодо невидачі довідки про включення ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році;

- зобов'язати включити ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі довідки про включення ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи в 2016 році та, відповідно рішення-відмову, викладене у формі листа від 16.03.2016, протиправним, оскільки позивач не знав про наявність боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні. Письмові заперечення мотивовані тим, що позивачем не підтверджено статус платника єдиного податку четвертої групи на 2016 рік у зв'язку з тим, що відповідно до підпункту 291.5-1.3 пункту 219.5 статті 291 Податкового кодексу України суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), не може бути платником єдиного податку ІV групи, а станом на 01.01.2016 за ПСП "Високе" обліковувався податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 4,11 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час судового розгляду, ПСП "Високе" (ідентифікаційний код 05287868) зареєстроване юридичною особою та перебуває на обліку Зіньківському відділенні Гадяцької ОДПІ ГУДФС у Полтавській області.

Позивач листом №18а від 15.03.2016 звернувся до Зіньківського відділення Гадяцької ОДПІ ГУДФС у Полтавській області щодо видачі довідки про включення ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році /а.с. 7/.

Зіньківське відділення Гадяцької ОДПІ ГУДФС у Полтавській області листом від 16.03.2016 №459/10/16-11-15-92 повідомило про те, що станом на 01.01.2016 по рахунку "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів" за ПСП "Високе" рахується борг у розмірі 4,11 грн, у зв'язку з чим ПСП "Високе" не має законних підстав бути платником єдиного податку четвертої групи, а відповідно повинно здійснювати діяльність із застосуванням загальної системи оподаткування /а.с. 8/.

Позивач не погодився із вказаним та звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо невидачі довідки про включення ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році та зобов'язання включити ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам ПСП "Високе", суд виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Спірні правовідносини сторін стосуються права позивача переходу на спрощену систему оподаткування.

Главою І розділу XIV "Спеціальні податкові режими" Податкового кодексу України встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 Податкового кодексу України, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються відповідно до пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України на такі групи платників єдиного податку, зокрема, четверта група - сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що ПСП "Високе" є платником єдиного податку четвертої групи з 2000 року.

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 298.8.1. пункту 298.8. статті 298 Податкового кодексу України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та митну політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

На виконання зазначеного позивачем подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2016 рік від 19.02.2016, у якій, зокрема зазначено категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, площа кожної земельної ділянки, нормативна грошова оцінка одиниці площі кожної земельної ділянки, ставка податку, річна сума податку, нарахованого на 2016 рік за кожну земельну ділянку; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2015 рік від 18.02.2016; додаток №1 до податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи від 19.02.2016, який включає відомості про наявність земельних ділянок, категорію земельних ділянок - сільськогосподарські угіддя, документи, які засвідчують/підтверджують право власності та/або користування земельними ділянками: право користування, у тому числі на умовах оренди, державну реєстрацію, кадастровий номер кожної земельної ділянки, місце розташування земельної (их) ділянки (ок) (код регіону, код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ), площу кожної земельної ділянки /а.с. 28-37/.

Як встановлено судом, Зіньківське відділення Гадяцької ОДПІ ГУДФС у Полтавській області листом від 16.03.2016 №459/10/16-11-15-92 повідомило позивача про те, що станом на 01.01.2016 по рахунку "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів" за ПСП "Високе" рахується борг у розмірі 4,11 грн, у зв'язку з чим ПСП "Високе" не має законних підстав бути платником єдиного податку четвертої групи, а відповідно повинно здійснювати діяльність із застосуванням загальної системи оподаткування /а. с. 8/.

Однак, суд вважає необґрунтованою підставу для відмови позивачеві у переведенні на четверту групу платника єдиного податку з огляду на наступне.

Так, згідно з пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України групу платників єдиного податку запроваджено для сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до підпункту 291.5.-1.3 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не може бути платником єдиного податку четвертої групи суб'єкт господарювання, який станом на 1 січня базового (звітного) року має податковий борг, за винятком безнадійного податкового боргу, який виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Із інтегрованої картки платника податків ПСП "Високе" вбачається, що станом на 01.01.2016 за позивачем числиться борг по рахунку "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів" за ПСП "Високе" - пеня у розмірі 4,11 грн.

У судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що про існування боргу по пені не знав, контролюючим органом про нарахування пені підприємство повідомлено не було.

З матеріалів справи вбачається, що, скориставшись своїм правом, 05.02.2016 ПСП "Високе" направило до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2015 року, якою зменшено податкове зобов'язання з податку на 9,00 грн /а.с. 9-14, 15/.

На підставі зазначеного уточненого розрахунку контролюючим органом здійснено коригування та зменшено суму боргу позивача /а.с. 53-55/.

Таким чином, оскільки 05.02.2016 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за жовтень 2015 року, якою зменшено податкове зобов'язання з податку на 9,00 грн, станом на 15.03.2016 - дату звернення позивача до контролюючого органу з листом щодо видачі довідки про включення підприємства до четвертої групи платників єдиного податку, борг у розмірі 4,11 грн за позивачем був відсутній, що підтверджується інтегрованою карткою платника податків /а.с. 53-55/, та підтверджено представником відповідача у судовому засіданні.

При цьому, представник позивача у судовому засіданні наголосила на тому, що вищевказана відмова відповідача у переведенні позивача на четверту групу платника єдиного податку призведе до необґрунтованої завищеної сплати сум податків і у подальшому до банкрутства підприємства.

З урахуванням викладених обставин, відповідачем не дотримано справедливої рівноваги (балансу) при прийнятті такого рішення.

Суд зазначає, що "справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Таким чином, суд вважає протиправною бездіяльності відповідача щодо невидачі довідки про включення ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році.

Відповідно до статті 299 Податкового кодексу України реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 299.6 статті 299 Податкового кодексу України встановлено, що підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб'єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов'язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб'єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4. пункту 298.1. статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 299.10. статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

Згідно з пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу ІІ цього Кодексу. Такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач лише під час проведення документальної перевірки позивача, встановивши обставини, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), повинен прийняти рішення про анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Проте відповідачем не проводилась документальна перевірка позивача, а також не приймалося рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

На підставі вищевказаного, суд вважає позовні вимоги позивача про зобов'язання включити ПСП "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, при цьому, представником відповідача не доведено, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених законом.

Отже, позовні вимоги ПСП "Високе" є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158- 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Високе" до Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області щодо невидачі довідки про включення Приватного сільськогосподарського підприємства "Високе" до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році.

Зобов'язати Зіньківське відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області включити Приватне сільськогосподарське підприємство "Високе" (ідентифікаційний номер 05287868) до реєстру платників єдиного податку четвертої групи у 2016 році, про що видати відповідну довідку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Зіньківського відділення Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Полтавській області () на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Високе" (ідентифікаційний номер 05287868) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2756,00 грн (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна