Справа № 809/490/15
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року м. Київ К/800/12265/16

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя Костенко М.І. - головуючий, судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

за участю секретаря Бовкуна В.В.,

та представників сторін:

позивача - Госедла Р.І.,

відповідача - не з'явились,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - Інспекція)

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015

у справі № 809/490/15 (876/2947/15)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Скорзонера" (далі - Товариство)

до Інспекції

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий адміністративний суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 № та № .

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015, позов задоволено.

Судові акти зі спору мотивовані тим, що реальність виконання операцій з поставки позивачеві товарно-матеріальних цінностей та підрядних робіт задекларованим контрагентом (товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурсна компанія», далі - ТОВ «Ресурсна компанія») підтверджується документально, тоді як правовідносини попередніх постачальників по ланцюгу та умови провадження контрагентом позивача господарської діяльності не є ознаками недобросовісності Товариства у сфері оподаткування.

Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій по суті даного спору, Інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалені у справі судові акти та відмовити у задоволенні позову.

Мотивуючи касаційні вимоги, скаржник зазначає про неможливість виконання спірних поставок задекларованим контрагентом в силу відсутності у нього необхідних трудових та матеріально-виробничих ресурсів; також Інспекція наголошує, що температурні умови та технологія вирощування газонних трав виключає можливість виконання ТОВ «Ресурсна компанія» робіт з посіву та підживлення земляних схилів лижних трас у с. Поляниця у задекларованому періоді (у листопаді 2011 року); стверджує, що штучно складений пакет первинних документів, не опосередкований дійсним рухом активів, не може викликати правові наслідки у податковому обліку Товариства.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків судів наявним у матеріалах справи доказам, правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання ними процесуальних норм, обговоривши доводи касаційної скарги, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення розглядуваних касаційних вимог з урахуванням з такого.

Попередніми судовими інстанціями під час розгляду справи встановлено, що Інспекцією було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань повноти декларування, нарахування та своєчасності сплат в бюджет податків і обов'язкових платежів при взаємовідносинах з ТОВ «Ресурсна компанія» за період з 01.11.2011 по 31.12.2011. За наслідками цієї перевірки відповідачем складено акт від 16.12.2014 № 1186/22-31067573 та прийнято: податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 № , за яким платникові визначено суму завищення від'ємного значення ПДВ за листопад, грудень 2011 року в загальному розмірі 597 650 грн., та податкове повідомлення-рішення від 19.12.2014 № про визначення Товариству суми завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за грудень 2011 року в розмірі 2 988 250 грн.

Підставою для прийняття цих актів індивідуальної дії слугував висновок Інспекції про незаконне формування платником у податковому обліку витрат та податкового кредиту з ПДВ на підставі документів, оформлених від імені названого контрагента за операціями з придбання будівельних робіт по посіву насіння та підживлення міндобривом схилів лижних трас на території ТК «Буковель» у с. Поляниця, а також за операціями з придбання товарно-матеріальних цінностей.

На обґрунтування цього висновку відповідач послався на: відсутність у ТОВ «Ресурсна компанія» ознак реального суб'єкта господарювання в силу відсутності майна, основних фондів, матеріально-виробничих ресурсів, необхідного штату працівників для фактичного провадження господарської діяльності та виконання договірних зобов'язань перед позивачем; оформлення ТОВ «Ресурсна компанія» у перевіреному періоді операцій з фіктивними підприємствами; неможливість виконання розглядуваних операцій у перевіреному періоді, оскільки природні умови та температурні показники у с. Поляниця у листопаді 2011 року не дозволяли здійснювати посів трави та підживлювати схили.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій сформували обґрунтовану правову позицію відносно того, що чинне податкове законодавство (зокрема, підпункт 138.1.1 пункту 138.1, пункт 138.2 статті 138, підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України) пов'язують податкові наслідки у вигляді формування витрат і податкового кредиту з ПДВ у податковому обліку з реальним виконанням господарської операції та з її підтвердженням належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт.

При цьому суди цілком об'єктивно визнали належними і достатніми доказами законності формування платником даних податкового обліку за операціями зі спірним контрагентом подані Товариством договори, накладні, податкові накладні, платіжні доручення, договір про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, акти приймання виконаних будівельних робіт, локальні кошториси.

Також суди встановили, що зміст спірних операцій з придбання підрядних робіт з посіву насіння та підживлення міндобривом схилів лижних трас на території ТК «Буковель» у с. Поляниця відповідають сутності проваджувальної Товариством господарської діяльності у сфері туризму з урахуванням того, що позивач є власником підвісних канатних доріг, лінійних опор, підйомників (що підтверджується залученими до матеріалів справи свідоцтвами про право власності на нерухоме майно).

Доводи Інспекції про наявність ознак технічного суб'єкта господарювання у діяльності ТОВ «Ресурсна компанія» не можуть слугувати належним спростуванням фактів господарської діяльності, засвідчених переліченими первинними документами. Адже ці аргументи відповідача мають характер припущень, позаяк ґрунтуються виключно на висновках іншого контролюючого органу, викладених в акті податкової документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Ресурсна компанія» від 03.02.2014 № 87/22-32446237, та не підкріплені належними доказами; зазначений акт, у свою чергу, складений без безпосереднього дослідження податковим органом усіх первинних облікових документів та не містить детального опису господарських операцій з поставки ТОВ «Ресурсна компанія» товарів і робіт на користь позивача.

До того ж, умови та порядок провадження господарської діяльності постачальником позивача, який є самостійним платником, не впливають на кваліфікацію дій позивача у сфері оподаткування. Недобросовісність платника настає у разі існування змови платника з його постачальником, здійснення ними узгоджених, взаємозалежних, не обумовлених ринковими механізмами дій, які керовані єдиним органом або особою з метою досягнення вигідних для одного з суб'єктів (позивача у справі) результатів у сфері оподаткування. У справі, що переглядається, відповідних обставин перевіркою не виявлено.

Доводи Інспекції про неможливість виконання спірних робіт з посіву та підживлення трас у листопаді 2011 року з огляду на температурні показники та природні умови у с. Поляниця також одержали належне спростування під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій. Так, керуючись листом приватного акціонерного товариства «Вега» від 22.12.2014, суди встановили, що при підзимовому посіву насіння висівається у грунт до утворення стійкого снігового покриву у протягом жовтня - листопада; посилання Інспекції на інформацію, одержану від Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарського Карпатського регіону НАНУ, згідно з якою за технологіями вирощування газонних трав строками посіву є весняний та літній сезони, не спростовують наведеного висновку. Адже наведена інформація не стосується технологій укріплення та улаштування схилів гірськолижних трас

З урахуванням викладеного Вищий адміністративний суд України вважає, що суди правомірно задовольнили позов, скасувавши оспорювані податкові повідомлення-рішення.

Норми матеріального права застосовані судами правильно, вимоги процесуального законодавства дотримані.

За таких обставин, керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної податкової інспекції у м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.10.2015 у справі № 809/490/15 (876/2947/15) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку статей 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова
І.В. Приходько