Справа № 803/1118/16
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Справа № 803/1118/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю представника позивача Бугайова А.О.,

представників відповідача Кохана А.В., Трикоза М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» (далі - ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС, відповідач) про скасування податкових повідомлень - рішень від 19 липня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби була проведена документальна планова виїзна перевірка ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 27.07.2011 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 04.07.2016 №203/28-06-14-00/37821544.

Перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, підпунктів 215.3.4, 215.3.10 пункту 215.3 статті 215, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України (ПК України), що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік в сумі 530 030 582,32 грн.

На підставі вказаного акту перевірки СДПІ з обслуговування великих платників у м. Львові МГУ ДФС 19.07.2016 були прийняті податкові повідомлення-рішення №9688/28-06-14-00, №9696/28-06-14-00, №9691/28-06-14-00, 9694/28-06-14-00, №9686/28-06-14-00, №9695/28-06-14-00, №9697/28-06-14-00, №9687/28-06-14-00, №9693/28-06-14-00, №9698/28-06-14-00, №9699/28-06-14-00, №9690/28-06-14-00, №9689/28-06-14-00, №9700/28-06-14-00, №9825/28-06-14-00, №9823/28-06-14-00, №9822/2806-14-00, №9824/28-06-14-00, №9708/28-06-14-00, №9719/28-06-14-00, №9721/28-06-14-00, №9723/28-06-14-00, №9717/28-06-14-00, №9714/28-06-14-00, №9711/28-06-14-00, №9763/28-06-14-00, №9767/28-06-14-00, №9769/28-06-14-00, №9765/28-06-14-00, №9758/28-06-14-00, №9710/28-06-14-00, №9709/28-06-14-00, №9707/28-06-14-00, №9701/28-06-14-00, №9761/28-06-14-00, №9705/28-06-14-00, №9703/28-06-14-00, №9788/28-06-14-00, №9789/28-06-14-00, №9778/28-06-14-00, №9786/28-06-14-00, №9787/28-06-14-00, №9785/28-06-14-00, №9783/28-06-14-00, №9725/28-06-14-00, №9780/28-06-14-00, №9781/28-06-14-00, №9807/28-06-14-00, №9803/28-06-14-00, №9800/28-06-14-00, №9801/28-06-14-00, №9802/28-06-14-00, №9776/28-06-14-00, №9810/28-06-14-00, №9774/28-06-14-00, №9808/28-06-14-00, №9805/28-06-14-00, №9675/28-06-14-00, №9684/28-06-14-00, №9677/28-06-14-00, №9680/28-06-14-00, №9785/28-06-14-00, №9676/28-06-14-00, №9685/28-06-14-00, №9682/28-06-14-00, №9683/28-06-14-00, №9681/28-06-14-00, №9678/28-06-14-00, №9812/28-06-14-00, №9814/28-06-14-00, №9770/28-06-14-00, №9772/28-06-14-00, №9736/28-06-14-00, №9738/28-06-14-00, №9740/28-06-14-00, №9742/28-06-14-00, №9745/28-06-14-00, №9746/28-06-14-00, №9748/28-06-14-00, №9750/28-06-14-00, №9751/28-06-14-00, №9753/28-06-14-00, №9755/28-06-14-00, №9757/28-06-14-00, №9718/28-06-14-00, №9720/28-06-14-00, №9722/28-06-14-00, №9724/28-06-14-00, №9727/28-06-14-00, №9729/28-06-14-00, №9730/28-06-14-00, №9732/28-06-14-00, №9712/28-06-14-00, №9715/28-06-14-00, №9713/28-06-14-00, №9712/28-06-14-00, №9799/28-06-14-00, №9798/28-06-14-00, №9797/28-06-14-00, №9796/28-06-14-00, №9795/28-06-14-00, №9794/28-06-14-00, №9793/28-06-14-00, №9792/28-06-14-00, №9791/28-06-14-00, №9790/28-06-14-00, №9759/28-06-14-00, №9760/28-06-14-00, №9766/28-06-14-00, №9762/28-06-14-00, №9764/28-06-14-00 у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «акцизний податок» на загальну суму 416 662 382 грн. 25 коп., з яких 277 774 921 грн. 53 коп. - основний платіж, 138 887 460 грн. 72 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та вказаними податковими повідомленнями-рішеннями з тих підстав, що з 01.01.2015 запроваджено акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів (пиво, алкогольні напої, тютюнові вироби, нафтопродукти та інше паливо). Зазначає, що при відпуску нафтопродуктів позивачем через мережу АЗС у 2015 році проводились операції з продажу пального як кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктом оподаткування акцизним податком з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, так і суб'єктам господарювання з метою комерційного або виробничого використання, що не є об'єктом оподаткування акцизним податком, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

Таким чином, позивач вважає, що завищення акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, в тому числі на суму 227 774 921 грн. 53 коп. не було, оскільки в даному випадку відбувалась реалізація пального суб'єктам господарювання на відпуск пального особам, які придбали дане пальне до 01.01.2015, що не є об'єктом оподаткування.

Позивач просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 19.07.2016, винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову відповідач адміністративний позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що встановлені під час перевірки порушення базувалися на здійсненому аналізі податкової звітності позивача, а через мережу АЗС здійснюється лише роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві і такі операції є об'єктом оподаткування підакцизним податком, відтак, у зв'язку із виявленим перевіркою заниженням акцизного податку відповідач правомірно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнали з огляду на те, що відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442, через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через паливно-, масло- та газороздавальні колонки кінцевому споживачу. Тобто, за своїм функціональним призначенням мережа автозаправних станцій використовується саме для роздрібної торгівлі нафтопродуктами, що передбачає їх реалізацію для кінцевого споживача. Враховуючи специфіку зберігання, перевезення та реалізації нафтопродуктів оптова торгівля ними можлива лише через відповідні нафтобази, а не через АЗС. Оскільки позивач реалізує нафтопродукти через мережу АЗС, а тому здійснює роздрібний продаж кінцевому споживачу. Просили в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» зареєстроване як юридична особа, основним видом діяльності якого є «46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців від 31.07.2014 (том 1, а. с 26-27).

Згідно із направленнями СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС від 14.03.2016 №49/28-06-22-20, №50/28-06-22-20, №51/28-06-22-20, №52/28-06-22-20, №53/28-06-22-20, №54/28-06-22-20, №55/28-06-22-20 та від 01.04.2016 №313, наказу від 02.03.2016 №52 було проведено документальну планову виїзну перевірку ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 27.07.2011 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 04.07.2016 №203/28-06-14-00/37821544 (том 2, а. с. 144-272).

З матеріалів перевірки слідує, що за результатами аналізу податкової звітності ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» встановлено порушення позивачем підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213, підпункту 214.1.4 пункту 214.1 статті 214, підпунктів 215.3.4, 215.3.10 пункту 215.3 статті 215, пункту 216.9 статті 216 Податкового кодексу України (ПК України), що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік в сумі 530 030 582,32 грн. (том 1, а. с. 268-271).

На підставі вказаного акту перевірки СДПІ з ОВП у місті Львові МГУ ДФС були прийняті податкові повідомлення-рішення №9688/28-06-14-00, №9696/28-06-14-00, №9691/28-06-14-00, 9694/28-06-14-00, №9686/28-06-14-00, №9695/28-06-14-00, №9697/28-06-14-00, №9687/28-06-14-00, №9693/28-06-14-00, №9698/28-06-14-00, №9699/28-06-14-00, №9690/28-06-14-00, №9689/28-06-14-00, №9700/28-06-14-00, №9825/28-06-14-00, №9823/28-06-14-00, №9822/2806-14-00, №9824/28-06-14-00, №9708/28-06-14-00, №9719/28-06-14-00, №9721/28-06-14-00, №9723/28-06-14-00, №9717/28-06-14-00, №9714/28-06-14-00, №9711/28-06-14-00, №9763/28-06-14-00, №9767/28-06-14-00, №9769/28-06-14-00, №9765/28-06-14-00, №9758/28-06-14-00, №9710/28-06-14-00, №9709/28-06-14-00, №9707/28-06-14-00, №9701/28-06-14-00, №9761/28-06-14-00, №9705/28-06-14-00, №9703/28-06-14-00, №9788/28-06-14-00, №9789/28-06-14-00, №9778/28-06-14-00, №9786/28-06-14-00, №9787/28-06-14-00, №9785/28-06-14-00, №9783/28-06-14-00, №9725/28-06-14-00, №9780/28-06-14-00, №9781/28-06-14-00, №9807/28-06-14-00, №9803/28-06-14-00, №9800/28-06-14-00, №9801/28-06-14-00, №9802/28-06-14-00, №9776/28-06-14-00, №9810/28-06-14-00, №9774/28-06-14-00, №9808/28-06-14-00, №9805/28-06-14-00, №9675/28-06-14-00, №9684/28-06-14-00, №9677/28-06-14-00, №9680/28-06-14-00, №9785/28-06-14-00, №9676/28-06-14-00, №9685/28-06-14-00, №9682/28-06-14-00, №9683/28-06-14-00, №9681/28-06-14-00, №9678/28-06-14-00, №9812/28-06-14-00, №9814/28-06-14-00, №9770/28-06-14-00, №9772/28-06-14-00, №9736/28-06-14-00, №9738/28-06-14-00, №9740/28-06-14-00, №9742/28-06-14-00, №9745/28-06-14-00, №9746/28-06-14-00, №9748/28-06-14-00, №9750/28-06-14-00, №9751/28-06-14-00, №9753/28-06-14-00, №9755/28-06-14-00, №9757/28-06-14-00, №9718/28-06-14-00, №9720/28-06-14-00, №9722/28-06-14-00, №9724/28-06-14-00, №9727/28-06-14-00, №9729/28-06-14-00, №9730/28-06-14-00, №9732/28-06-14-00, №9712/28-06-14-00, №9715/28-06-14-00, №9713/28-06-14-00, №9712/28-06-14-00, №9799/28-06-14-00, №9798/28-06-14-00, №9797/28-06-14-00, №9796/28-06-14-00, №9795/28-06-14-00, №9794/28-06-14-00, №9793/28-06-14-00, №9792/28-06-14-00, №9791/28-06-14-00, №9790/28-06-14-00, №9759/28-06-14-00, №9760/28-06-14-00, №9766/28-06-14-00, №9762/28-06-14-00, №9764/28-06-14-00 у зв'язку з чим збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «акцизний податок» на загальну суму 416 662 382 грн. 25 коп., з яких 277 774 921 грн. 53 коп. - за основним платежем та 138 887 460 грн. 72 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями (том 1 а. с. 119-250, том 2 а. с. 2-128).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (з наступними змінами та доповненнями) передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно із частиною другою статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній адміністративній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України об'єктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

З цього слідує, що обов'язковою умовою реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Таким чином, виходячи з останнього з урахуванням того, що суб'єктами господарювання можуть укладатись різного виду господарські та цивільно-правові договори щодо підакцизних товарів (продукції), - відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС не завжди є операцією з реалізації(продажу), оскільки його віднесення до такого типу операцій залежить від виду цивільно-правового чи господарсько-правового договору, на підставі якого здійснюється такий відпуск.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 «Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять», затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі.

Зокрема, роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Також суд звертає увагу на положення підпункту 4.5 пункту 4 ДСТУ 4303:2004, згідно якого оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю, або для виробничого споживання та надання пов'язаних із цим послуг.

Відповідно до ДСТУ 3993-2000 «Товарознавство» партія товару - це певна кількість товарів одного або декількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом.

Оптова торгівля здійснюється за договором поставки. Згідно із пунктом 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, відповідно до пункту 3 статті 265 Господарського кодексу України сторонами договору поставки можуть бути тільки суб'єкти господарської діяльності.

Таким чином, на думку суду, висновок контролюючого органу щодо виключно роздрібного характеру торгівлі нафтопродуктами через мережу АЗС не відповідає нормам чинного законодавства України та призводить до неправильного трактування норм податкового законодавства, оскільки в законодавстві не існує обмежень щодо торгівлі нафтопродуктами через мережу АЗС оптом, відповідно не кожен факт продажу пального на АЗС є роздрібним.

Згідно з пунктом 22 статті 1 розділу 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Отже, для того щоб визначити будь-яку фізичну особу, якій здійснюється відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС, як кінцевого споживача необхідно встановити, що придбані нафтопродукти фізична особа придбаває для особистих потреб, та їх придбання не пов'язане з підприємницькою діяльністю та виконанням ним обов'язків найманого працівника.

Згідно з пунктом 1 статті 698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Відповідно до статті 52 Господарського кодексу України кваліфікуючою ознакою некомерційного господарювання є відсутність мети одержання прибутку.

Приписами статті 42 Господарського кодексу України встановлено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, продаж нафтопродуктів суб'єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами.

Судом встановлено, що ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» протягом 2015 року подало до податкових інспекцій Волинської, Рівненської, Закарпатської, Ужгородської, Житомирської, Донецької, Дніпропетровської, Харківської, Київської, Івано-Франківської областей декларації акцизного податку за січень-грудень 2015 року. В додатку 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларацій акцизного податку за січень-грудень 2015 року позивач у графі 4 відобразив суми від реалізації підакцизних товарів для комерційного використання (бензини моторні, інші нафтопродукти).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протягом 2015 року між ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» (постачальник) та контрагентами (покупець) укладались договори купівлі-продажу паливно-мастильних матеріалів з використанням старт-карт на АЗС та договори поставки нафтопродуктів, предметом яких є: продавець зобов'язується передати у власність покупця через АЗС (АЗК), що розміщені на території України з використанням старт-карт паливно-мастильні матеріали, а покупець зобов'язується приймати у власність ПММ та оплачувати їх вартість. Умовами даних договорів передбачено наступне: товар за цими договорами постачається частинами на умовах EXW (Інкотермс 2010) франко-термінали АЗС, шляхом вибірки покупцем ПММ з АЗС. Датою поставки ПММ вважається дата, що вказана в чеку з РОS-терміналу, або спеціальній відомості. Поставка товару оформляється актами прийому-передачі ПММ. Відпуск ПММ покупцю здійснюється на підставі пред'явлення старт-карти оператору АЗС з використанням РОS-терміналу шляхом заправки ПММ транспортних засобів покупця в кількості та асортименті, обраних покупцем самостійно в межах добового (місячного) ліміту ПММ, встановленого на старт карті.

Як встановлено в ході судового засідання, реальність господарських операцій позивача з його контрагентами за вказаними договорами податковим органом під сумнів не ставилась. Крім того, будь - яких зауважень щодо оформлення ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» первинних бухгалтерських документів та даних, задекларованих у податкових деклараціях з акцизного податку у відповідача відсутні.

Крім того, позивачем не заперечується факт здійснення через мережу АЗС саме роздрібного продажу (відпуску) нафтопродуктів кінцевому споживачу. Разом з тим, виникнення об'єкту оподаткування акцизним податком пов'язане з наявністю передбачених підпунктом 14.1.202 пункту 14.1 статті 14 ПК України умов, а саме: здійснення операції продажу товару кінцевому споживачу для його особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Таким чином, є підстави для висновку, що відповідно до вищезазначених договорів позивач реалізував нафтопродукти шляхом оптової торгівлі, відпуск яких за умовами поставки здійснюється по довірчим документам через АЗС.

Суд зазначає, що порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496).

Відповідно до пункту 10.3 даної Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

З урахуванням вищевказаних висновків щодо сутності операцій суб'єктів господарювання, їх різновиду, кваліфікуючих ознак кінцевих споживачів та об'єкта оподаткування акцизним податком з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, - сам по собі відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС за талонами, старт - картками, відомостями та іншими документами на відпуск пального не завжди є операцією з реалізації нафтопродуктів.

При відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС провадяться операції з продажу пального як кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктом оподаткування акцизним податком з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, так і суб'єктам господарювання з метою комерційного або виробничого використання, що не є об'єктом оподаткування даним податком.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (з наступними змінами та доповненнями) розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 № 1442 (з наступними змінами та доповненнями), ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров'я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Тобто, вказані Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з їх оптового продажу.

На думку суду, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права позивача здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Отже, висновки контролюючого органу, наведені в акті перевірки від 04.07.2016 №203/28-06-14-00/37821544 суперечать нормам податкового законодавства, що регулюють порядок нарахування та сплати акцизного податку, зокрема підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 та пункту 216.9 статті 216 ПК України.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає правових підстав не брати до уваги подані в ході судового розгляду справи копії первинних документів, на основі яких формувалися показники податкової декларації акцизного податку за 2015 рік.

З огляду на вище вказане, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 19 липня 2016 року.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача слід присудити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1000000 грн., сплачений за позовну вимогу майнового характеру (визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень) згідно платіжного доручення № 49001 від 02.08.2016 (том 2, а. с. 135), та який був зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 19 липня 2016 року №9688/28-06-14-00, №9696/28-06-14-00, №9691/28-06-14-00, 9694/28-06-14-00, №9686/28-06-14-00, №9695/28-06-14-00, №9697/28-06-14-00, №9687/28-06-14-00, №9693/28-06-14-00, №9698/28-06-14-00, №9699/28-06-14-00, №9690/28-06-14-00, №9689/28-06-14-00, №9700/28-06-14-00, №9825/28-06-14-00, №9823/28-06-14-00, №9822/2806-14-00, №9824/28-06-14-00, №9708/28-06-14-00, №9719/28-06-14-00, №9721/28-06-14-00, №9723/28-06-14-00, №9717/28-06-14-00, №9714/28-06-14-00, №9711/28-06-14-00, №9763/28-06-14-00, №9767/28-06-14-00, №9769/28-06-14-00, №9765/28-06-14-00, №9758/28-06-14-00, №9710/28-06-14-00, №9709/28-06-14-00, №9707/28-06-14-00, №9701/28-06-14-00, №9761/28-06-14-00, №9705/28-06-14-00, №9703/28-06-14-00, №9788/28-06-14-00, №9789/28-06-14-00, №9778/28-06-14-00, №9786/28-06-14-00, №9787/28-06-14-00, №9785/28-06-14-00, №9783/28-06-14-00, №9725/28-06-14-00, №9780/28-06-14-00, №9781/28-06-14-00, №9807/28-06-14-00, №9803/28-06-14-00, №9800/28-06-14-00, №9801/28-06-14-00, №9802/28-06-14-00, №9776/28-06-14-00, №9810/28-06-14-00, №9774/28-06-14-00, №9808/28-06-14-00, №9805/28-06-14-00, №9675/28-06-14-00, №9684/28-06-14-00, №9677/28-06-14-00, №9680/28-06-14-00, №9785/28-06-14-00, №9676/28-06-14-00, №9685/28-06-14-00, №9682/28-06-14-00, №9683/28-06-14-00, №9681/28-06-14-00, №9678/28-06-14-00, №9812/28-06-14-00, №9814/28-06-14-00, №9770/28-06-14-00, №9772/28-06-14-00, №9736/28-06-14-00, №9738/28-06-14-00, №9740/28-06-14-00, №9742/28-06-14-00, №9745/28-06-14-00, №9746/28-06-14-00, №9748/28-06-14-00, №9750/28-06-14-00, №9751/28-06-14-00, №9753/28-06-14-00, №9755/28-06-14-00, №9757/28-06-14-00, №9718/28-06-14-00, №9720/28-06-14-00, №9722/28-06-14-00, №9724/28-06-14-00, №9727/28-06-14-00, №9729/28-06-14-00, №9730/28-06-14-00, №9732/28-06-14-00, №9712/28-06-14-00, №9715/28-06-14-00, №9713/28-06-14-00, №9712/28-06-14-00, №9799/28-06-14-00, №9798/28-06-14-00, №9797/28-06-14-00, №9796/28-06-14-00, №9795/28-06-14-00, №9794/28-06-14-00, №9793/28-06-14-00, №9792/28-06-14-00, №9791/28-06-14-00, №9790/28-06-14-00, №9759/28-06-14-00, №9760/28-06-14-00, №9766/28-06-14-00, №9762/28-06-14-00, №9764/28-06-14-00.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби судовий збір в розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 22 серпня 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.А.Лозовський