Справа № 22-а/0690/269/11
Суддя: Косигіна Л. М.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/269/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Косигіної Л.M.

суддів: Жигановської О.С., Котік Т.С.

при секретарі Пеклін А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів

за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації

на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 липня 2009 року, -

встановила:

У червні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити строк звернення до суду, визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті їй допомоги по догляду за дитиною у меншому розмірі, ніж це визначено ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", та стягнути невиплачену допомогу в сумі 7920 грн. 56 коп. за 2007-2009 роки.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 07 липня 2009 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 строк звернення до суду.

Визнано протиправною бездіяльність УПСЗН Олевської райдержадміністрації щодо виплати ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не у відповідності із ст. 43 Закону України -"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Стягнуто з відповідача на користь позивачки 4847 грн. 77 коп. недоплаченої щомісячної грошової допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.10. по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.05.2009 року.

Стягнуто з відповідача 51 грн. 88 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі УПСЗН Олевської райдержадміністрації, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить постанову скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 має на утриманні малолітню доньку Вікторію ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації, та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /а.с. 4, 5, 9/.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст. 43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Проте, такий висновок суду є помилковим, оскільки положеннями ст. 43 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" обов'язок провести виплату щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку покладено на Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який є страховиком /п. 4 ч. 1 ст. 2 /. Жодних зобов'язань перед застрахованою особою зі спірного питання за вищевказаним Законом на Управління праці не покладається.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до б років.

При нарахуванні та виплаті позивачці цього виду державної допомоги у 2007 році відповідач керувався ст. 56 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", якою передбачено, що у 2007 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 грн. для незастрахованих осіб та не менше 23% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а також п. 14 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію ст. 12, ч. 1 ст. 15 та п. З розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Відповідно до статті 62 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до б років: з 1 січня - 434 грн., з 1 квітня - 463 грн., з 1 жовтня -470 грн.

Пунктом -14 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, було зупинено дію ст. 12, ч. 1 ст. 15 та п. З розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" на 2007 рік.

Однак, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року п. 14 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" було визнано неконституційним.

З огляду на викладене, висновок суду про те, що з часу прийняття рішення Конституційним Судом України у позивачки відновилось право на отримання допомоги в розмірі, встановленому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" є правильним.

Проте, ухвалюючи постанову про стягнення на користь позивачки допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 01.10. по 31.12.2007 року, суд першої інстанції не прийняв до уваги наступне.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Так, відповідач в запереченнях на позовну заяву наполягав на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом /а.с. 14/. За таких обставин, суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки вона просить визнати неправомірними дії відповідача та стягнути кошти за 2007 рік.

Посилання суду на те, що ОСОБА_2 дізналася про порушення свого права з засобів масової інформації лише в травні 2009 року є безпідставними, та нічим не підтверджуються.

Що стосується вимог позивачки про стягнення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008-2009 роки, колегія суддів приходить до наступного.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до-деяких законодавчих актів України", були внесені зміни до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Згідно нової редакції ч. 1 ст. 15 вказаного Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень.

Вказані положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" не були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, та залишилися чинними у 2008 та 2009 роках.

Таким чином, дії відповідача по виплаті ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в 2008 та 2009 роках у розмірі, передбаченому ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" в редакції зі змінами, внесеними Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", є правомірними, та узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 207, 211, 212 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 07 липня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів,

Відшкодування судового збору віднести за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: