Справа № 2а-18284/09/0370
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року Справа № 2а-18284/09/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_4 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 звернулася з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2007 року №/0, яким ОСОБА_4 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 514681,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове зобов'язання Луцька ОДПІ визначила у податковому повідомленні-рішенні на підставі декларації про доходи, одержані з 01 січня по 31 грудня 2006 року, а також розрахунку суми податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням податкового кредиту. Однак, позивач стверджує, що декларацію заповнювали самі працівники Луцької ОДПІ, а не вона особисто, і там зазначені наступні доходи: інвестиційні прибутки ТзОВ «СМП», ТзОВ «СП «Фрутпол», ТзОВ «СП «Грін і К», ТзОВ «Полтрекс», квартира, автомобіль, земельні ділянки. Вказану декларацію вона не підписувала, а за неї це зробив працівник податкового органу. Вважає, що згідно із Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» такі об'єкти спадщини як рухоме і нерухоме майно оподатковуються за нульовою ставкою, оскільки її дочка - спадкоємиця першого ступеня споріднення. Крім цього, її дочка не була власником корпоративних прав товариств, а тому не могла здійснити відчуження успадкованих часток, отже не отримувала інвестиційний прибуток.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Додатково пояснили, що із протоколів зборів засновників товариств вбачається, що ОСОБА_4 було відмовлено у прийнятті її до складу учасників цих товариств. А тому, відповідно, вона не володіла корпоративними правами і не могла здійснити відчуження цих часток та отримати інвестиційний прибуток.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 Додатково суду пояснив, що виплачені ОСОБА_4 частки в статутному капіталі товариств є інвестиційним прибутком, а тому повинні оподатковуватись відповідно до вимог Закону Укаїни «Про податок з доходів фізичних осіб».

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є батьками малолітньої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ від 23 серпня 2001 року НОМЕР_1 (Т1, а.с.11). Зі свідоцтва про смерть серії І-ЕГ від 26 серпня 2005 року НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер (Т1, а.с.13).

З копій свідоцтв про право на спадщину за законом, які видані державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори 11 квітня, 05 та 14 червня 2006 року, та листа Горохівської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2007 року №172/2-26 вбачається, що донька позивача ОСОБА_4 отримала спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, а саме: автомобіль марки «Тойота»; грошові заощадження з відсотками в Акціонерному поштово-пенсійному банку «Аваль»; частку у розмірі 43,1% статутного фонду ТзОВ «Спільне Українське-Білоруське підприємство «Грін і К»; земельну ділянку площею 0,0800 га в АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,2287 га в с.Гаразджа Піддубцівської сільради Луцького району; квартиру АДРЕСА_1; частку у розмірі 6,25% статутного фонду ТзОВ «СМП»; частку у розмірі 8,57% статутного фонду ТзОВ «Полтрекс»; частку у розмірі 16% статутного фонду ТзОВ «СП «Фрутпол»; частку у розмірі 21,9% статутного фонду ТзОВ «СП «Сетпол ЛТД», депозитний вклад у КБ «Західінкомбанк» ТзОВ, земельну ділянку площею 0,24 га на території с.Гаразджа Піддубцівської сільради Луцького району; земельну ділянку площею 0,11 га на території с.Гаразджа Піддубцівської сільради Луцького району; земельну ділянку площею 0,25 га на території с.Губин Локачинського району; земельну ділянку площею 0,39 га на території с.Губин Локачинського району, що належали померлому на підставі правовстановлюючих документів, а також житлові будинки в селах Губин та Гаразджа з надвірними будівлями (Т.1, а.с.14, 36-48).

Відповідно до п. 18.10 статті 18 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» платник податку до 1 березня року, наступного за звітним, має право звернутися із запитом до відповідного податкового органу з проханням заповнити річну податкову декларацію, а податковий орган зобов'язаний надати безоплатні послуги із такого заповнення. Відмова посадової (службової) особи податкового органу надати зазначені послуги звільняє платника податку від будь-якої відповідальності за неповне або невірне заповнення декларації.

28 лютого 2007 року позивач ОСОБА_3 звернулася із заявою в Луцьку ОДПІ з проханням заповнити декларацію за 2006 рік її малолітньої доньки ОСОБА_4, яка отримала у 2006 році спадщину від свого батька ОСОБА_5 (Т.1, а.с.7).

02 квітня 2007 року позивачем ОСОБА_3 була подана до податкової інспекції декларація за №165062 про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2006 року її малолітньою дочкою ОСОБА_4, де в розділі 1.2 зазначено майно, яке було успадковано її малолітньою дочкою у вказаний період і в тому числі зазначено про отриманий інвестиційний прибуток у вищевказаних товариствах (Т.1, а.с.8-10).

Відповідно до інформації (розрахунку) щодо успадкування майна ОСОБА_4 станом на 11.04.2007 року вказано спадкове майно, на яке видано свідоцтва, суми успадкування, ставки податку та суми нарахованого Луцькою ОДПІ податку з доходів фізичних осіб (Т.1, а.с.58-59). Так, з даного розрахунку вбачається, що ставка податку 0% застосована податковим органом до успадкованого майна: квартири, автомобіля, житлових будинків та земельних ділянок, водночас ставка податку 13% застосована Луцькою ОДПІ до успадкованого майна: грошових заощаджень та депозитного вкладу, часток в статутних фондах товариств, а також на суму інвестиційного прибутку згідно виписки банку за період з 26.02.2006 року по 12.07.2006 року.

З виписки КБ «Західінкомбанк» про операції з 26 квітня 2006 року по 12 липня 2006 року вбачається, що на ім'я ОСОБА_4 було перераховано 600000 грн., які остання отримала від ТзОВ «СП Фрутпол», ТзОВ «Спільне Українське-Білоруське підприємство «Грін і К», ТзОВ «СМП» та ТзОВ «Полтрекс» як виплату частки ОСОБА_5 по спадщині згідно свідоцтв про право на спадщину за законом (Т.1, а.с.57).

За результатами перевірки правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджетів обов'язкових платежів Луцькою ОДПІ 16 квітня 2007 року було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0, згідно з яким малолітній ОСОБА_4 визначено податкове зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб у сумі 514681,59 грн.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до пункту 1.2. статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Оподаткування доходів фізичних осіб на час виникнення спірних правовідносин регулювалось Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України №889).

Згідно з підпунктом 1.2 статті 1 Закону України №889 дохід платника податку - це сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і зі її межами.

Стаття 13 Закону №889 регулює оподаткування доходів, одержаних у вигляді об'єктів спадщини. Особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину (пункт 13.4 статті 13).

Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Закону №889 об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на:

а) об'єкт нерухомого майна;

б) об'єкт рухомого майна, зокрема: предмет антикваріату або витвір мистецтва; природне дорогоцінне каміння чи дорогоцінний метал, прикраса з використанням дорогоцінних металів та/або природного дорогоцінного каміння; будь-який транспортний засіб та приладдя до нього; інші види рухомого майна;

в) об'єкт комерційної власності, а саме - цінний папір (крім депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката), корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність або право на отримання доходу за нею;

г) суми страхового відшкодування (страхових виплат) за страховими договорами, укладеними спадкодавцем, а також суми, що зберігаються на пенсійному рахунку спадкодавця згідно з договором недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу;

д) кошти, а саме готівкові кошти або кошти, що зберігаються на рахунках спадкодавця, відкритих у банках та небанківських фінансових установах, у тому числі депозитні (ощадні), іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю.

Згідно з підпунктом 13.2.1 пункту 13.2 статті 13 Закону №889 при отриманні спадщини спадкоємцями, що є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, об'єкти спадщини оподатковуються за нульовою ставкою податку до будь-якого об'єкта спадщини.

Відповідно до підпункту 1.20.4 пункту 1.20 статті 1 Закону №889 членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки та батьки її чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що у випадку успадкування дитиною від батька майна уся спадкова маса незалежно від виду об'єкта спадщини оподатковується за нульовою ставкою податку.

Таким чином, усе майно, що успадковане ОСОБА_4 від ОСОБА_5, в тому числі кошти на депозитних вкладах в установах банку та частки в статутних фондах товариств, оподатковується за нульовою ставкою податку.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що Луцькою ОДПІ безпідставно нараховано ОСОБА_4 податок з доходів фізичних осіб за ставкою 13% на успадковане майно: депозитний вклад в КБ «Західінкомбанк», грошові заощадження в АППБ «Аваль» та частки в статутних фондах ТзОВ «СМП», ТзОВ «Спільне Українське-Білоруське підприємство «Грін і К», ТзОВ «СП «Фрутпол», ТзОВ «Полтрекс», ТзОВ «СП «Сетпол ЛТД» на загальну суму 436681,59 грн., а тому в цій частині спірне податкове повідомлення-рішення слід скасувати як протиправне.

Водночас судом встановлено, що зборами учасників ТзОВ «СП «Фрутпол», ТзОВ «СП «Грін і К», ТзОВ «СМП» та ТзОВ «Полтрекс» прийнято рішення відмовити спадкоємиці ОСОБА_5 - ОСОБА_4 у прийнятті до складу учасників цих товариств, частки ОСОБА_4 придбати самими товариствами та виплатити ОСОБА_4 варість частини майна пропорційну належній їй на підставі свідоцтв про право на спадщину частці в статутному капіталі товариств, про що свідчать відповідні протоколи зборів від 14.04.2006 року та 13.04.2006 року (Т2, а.с.88-95).

Факт виплати ОСОБА_4 вказаними товариствами часток у 2006 році на загальну суму 600000 грн. підтверджується випискою КБ «Західінкомбанк» про операції за період з 26.02.2006 року по 12.07.2006 року (Т.1, а.с.57), а також декларацією про доходи, одержані ОСОБА_4 у 2006 році (Т.1, а.с.8-9), та довідкою про виплату коштів (Т.1, а.с.55), де позивач самостійно вказує про отримання ОСОБА_4 коштів від ТзОВ «СП «Фрутпол», ТзОВ «СП «Грін і К», ТзОВ «СМП» та ТзОВ «Полтрекс» в сумі 600000 грн. у 2006 році.

Згідно з підпунктом 4.2.13 пункту 4.2 статті 4 Закону №889 до складу загального річного оподатковуваного доходу включається інвестиційний прибуток від здійснення платником податку операцій з цінними паперами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 4.3.3 та 4.3.17 статті 4.

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку визначається пунктом 9.6 Закону №889.

Підпунктом «а» підпункту 9.6.7 пункту 9.6 статті 9 Закону №889 визначено, що для цілей цього пункту під терміном «інвестиційний актив» розуміється пакет цінних паперів чи корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах, випущені одним емітентом, а також банківські метали, придбані у банку, незалежно від місця їх подальшого продажу.

Відповідно до підпункту 9.6.2 пункту 9.6 статті 9 Закону №889 інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту.

При цьому зазначено, що до продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного фонду емітента корпоративних прав, внаслідок виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

Отже, виплата коштів платнику податків, попередньо внесених ним до статутного фонду товариства, внаслідок виходу з числа засновників є операцією з продажу інвестиційного активу.

Згідно з підпунктом 9.6.3 пункту 9.6 статті 9 Закону №889 якщо у результаті розрахунку інвестиційного прибутку за правилами, встановленими підпунктом 9.6.2 цього пункту, виникає від'ємне значення, то воно вважається інвестиційним збитком.

Пунктом 7.1 статті 7 Закону №889 встановлено загальну ставку податку в розмірі 15 відсотків від об'єкта оподаткування.

Відповідно до пункту 22.3 статті 22 Закону №889 починаючи з 1 січня 2004 року та до 31 грудня 2006 року, ставка оподаткування, визначена пунктом 7.1 статті 7 цього Закону, встановлюється на рівні 13 відсотків від об'єкта оподаткування.

Таким чином, у разі здійснення операцій з відчуження інвестиційних активів, отримане за результатами таких операцій позитивне значення фінансового результату (інвестиційний прибуток) включається до складу загального річного оподатковуваного доходу та підлягає оподаткуванню у 2006 році за ставкою 13%.

У свою чергу, інвестиційний прибуток дорівнює різниці між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу.

Згідно з абзацом сьомим підпункту 9.6.2 пункту 9.6 статті 9 Закону №889 інвестиційний актив, подарований платнику податку чи успадкований платником податку, вважається придбаним за нульовою вартістю.

Отже, успадковані ОСОБА_4 частки в статутних фондах ТзОВ «СП «Фрутпол», ТзОВ «СП «Грін і К», ТзОВ «СМП» та ТзОВ «Полтрекс» вважаються придбаними нею за нульовою вартістю. Натомість, сума доходу, отримана ОСОБА_4 внаслідок відчуження інвестиційного активу становить 600000 грн. Відтак розмір отриманого ОСОБА_4 від відчуження часток товариств інвестиційного прибутку, який підлягав включенню до складу загального річного оподатковуваного доходу у 2006 році, становить 600000 грн., та зі вказаної суми остання повинна сплатити до бюджету податок з доходів фізичних осіб в розмірі 78000 грн. (600000 грн. х 13%).

Таким чином, суд дійшов висновку, що Луцькою ОДПІ підставно визначено ОСОБА_4 суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 78000 грн., відтак в цій частині спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

При цьому суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що ОСОБА_4 не успадкувала корпоративні права внаслідок відмови у прийнятті її до складу учасників товариств, відтак не могла їх відчужити.

З системного аналізу вищенаведених норм Закону №889 слідує, що оскільки ОСОБА_4 як спадкоємиця отримала кошти від товариств, які попередньо внесені її батьком ОСОБА_5 до статутного фонду, внаслідок його виходу з числа засновників (учасників), тому вказана операція в силу вимог пункту 9.6.2 Закону №889 є продажем інвестиційного активу, а отриманий дохід - інвестиційним прибутком.

Таким чином, з наведених вище підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 16.04.2007 року №/0 в частині визначення суми податкового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 436681,59 грн.

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Волинській області від 16 квітня 2007 року №/0 в частині визначення суми податкового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб в розмірі 436681,59 грн. (чотириста тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят одна грн. 59 коп.).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 23 серпня 2016 року.