Справа № 2-а-386/2010
Суддя: Шемета Т. М.
Дата ухвалення: 2010-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2- а - 386
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 листопада 2010 рокуХмільницький міськрайонний суд
Вінницької області
в складі: головуючоїОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Хмільницькому районі Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання нарахувати та виплатити надбавку до пенсії як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення, яким поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити йому підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з урахуванням отриманих ним сум, з 1 січня 2010 року, посилаючись на те. що відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", йому присвоєно статус дитини війни. Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Він звертався до відповідача з письмовою заявою про перерахунок, однак йому було в цьому відмовлено з посиланням на те, що Законом «Про державний бюджет України на 2007 рік» було передбачено доплату лише інвалідам у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, а вона не є інвалідом. Законом України «про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів» було встановлено, що дітям війни здійснюється виплата в розмірі 10% прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних громадян, що і було зроблено. Тому позивач змушений звертатися до суду та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до п. 12 ст. 7 і Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та внесених до нього змін, з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом, на 2007 рік було зупинено дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього Закону. Згідно ст. 111 Закону України «Про державний бюджет України» у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами, у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Отже, згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2007 рік» підвищення до пенсії у 2007 році «дітям війни» не було передбачене, а оскільки у пенсійній справі позивача відсутні дані про наявність інвалідності, то протягом 2007 року надбавки, як «дитині війни» за наявними документами не виплачується.

Суд, вирішуючи справу в порядку письмового провадження, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши представлені суду докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Копією паспорта ( а.с.5), копією пенсійного посвідчення ( а.с.6) доведено, що відповідно до положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни" позивач відноситься до категорії «діти війни» та на даний час отримує пенсію.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.8 Конституції України вона, як ОСОБА_4 вона має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Оцінюючи зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції, у всіх випадках необхідно застосувати Конституцію України, як акт прямої дії.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", встановлено, що судам під час розгляду справ необхідно піддавати оцінці нормативно-правові акти будь- якого державного чи іншого органу в т.ч. і акти Президента України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, акти органів місцевого самоврядування і ін. на відповідність їх як Конституції так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить закону, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

Дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року було зупинено на 2007 рік згідно із пунктом 12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік». Однак Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України норми ст. 111 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік». Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року спірні відносини регулюються відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції закону, яка діяла до 1 січня 2007 року. А тому позовні вимоги щодо перерахунку та виплати підвищення пенсії з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 включно року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «По статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Але рішенням Конституційного суду від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 вищезазначені зміни було визнано неконституційними та вони втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, у якому, крім того, було вказано на його преюдиційність при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта. Оскільки дія ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22 травня 2008 року, а позивачеві підвищення до пенсії як дитині війни за 2008 та 2009 роки виплачувалось в розмірі лише 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року підвищення до пенсії в розмірі 30 % з вирахуванням отриманих позивачем сум за цей період.

Що стосується вимоги з 1 січня 2010 року проводити виплати відповідно до діючого законодавства, то суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаної вимоги, а саме: з 1 січня 2010 року по день звернення до суду - тобто по 11 жовтня 2010 року включно, - позов підлягає задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Стосовно ж вимоги проводити такі виплати без обмеження строку, тобто в майбутньому, суд зазначає, що згідно ст.. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, таким чином вимога щодо подальшого проведення виплат відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є передчасною, так як стосується майбутнього періоду та ніяким чином не порушує його законних прав, свобод, інтересів, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 8 КАС України суд, при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Позивач є дитиною війни в розумінні закону України «Про соціальний захист дітей війни», що не заперечується відповідачем, а відтак на нього поширюються всі пільги та гарантії, передбачені Законом, в тому числі й право на підвищення пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.. 6 Закону.

Відповідач посилається на відсутність фінансування для проведення відповідних виплат, вважаючи, що діяв в межах наданих йому повноважень. Однак.у справі «Кечко проти України» Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, тому відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для порушення прав громадянина на отримання надбавки до пенсії, прямо передбаченої Законом.

Відповідно до ч.З ст. 99 КАС України, цим кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки звернення до суду. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" надбавка як дитині війни проводиться органами Пенсійного фонду автоматично, тобто без звернення пенсіонера із заявою. Згідно ч.2 ст. 87 закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Так як передбачене Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення є складовою пенсії, то в даному випадку слід застосовувати положення саме цього закону та закону України «Про пенсійне забезпечення», а не ст. 99 КАС України та строк звернення до суду слід вважати не пропущеним. Однак, враховуючи дату прийняття рішень Конституційного Суду України, за 2007 рік нарахування та виплату доплати до пенсії позивачеві слід розпочати з 9 липня 2007 року по грудень 2007 року включно, а в 2008 році - з 22 травня 2008 року та по грудень 2009 року включно та з 1 січня 2010 року по 11 жовтня 2010 року.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнена від судових витрат та не понесла їх при зверненні до суду, тому відповідно до ст.94 КАС України, їх не слід стягувати з відповідного місцевого бюджету.

Керуючись ст.. ст.. 19, 22, 46 Конституції України, рішеннями Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 року по справі № 1-29/2007 та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", ст.ст. 27, 38 Бюджетного Кодексу України, ст.ст. 8, 71, 128 ч.б, 158- 160, 163. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Хмільницькому районі Вінницької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 недоотримане підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року ; з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно з вирахуванням сум підвищення до пенсії як дитині війни, отриманих ОСОБА_3 за вказаний період; з 1 січня 2010 року по 11 жовтня 2010 року включно, з вирахуванням сум підвищення до пенсії як дитині війни, отриманих ОСОБА_3М за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову можна оскаржити до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через Хмільницький міськрайонний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу, в разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: