Справа № 813/1571/16
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 року № 813/1571/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» (далі ОСОБА_3 «Крамар ЛТД») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області (далі ДПІ у Галицькому районі м.Львова) з вимогами про скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2015:

-№000593220, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 061 710,00 грн;

-№, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем з податку на додану вартість на суму 785 443,75 грн, в тому числі за основним платежем 628 355,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 157 088,75 грн.;

- №, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на такі обставини. Спірні податкові повідомлення-рішення прийнято за наслідками планової виїзної документальної перевірки, результати якої оформлено актом від 20.11.2015 у №2142/13-04-22-02/38978420. При проведенні перевірки посадови особам відповідача надано усі належним чином оформлені документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, зокрема, з ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5». Однак, всупереч Податковому кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», контролюючим органом зроблено висновок, що документи ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» про реалізацію товару не містять достатньої доказовості фактичного здійснення господарських операцій, внаслідок чого встановлено відсутність факту реалізації товарів вказаним вище субєктам господарської діяльності, і відповідно зроблено висновок про відсутність обєкту оподаткування. Зазначає, що податкові зобовязання з податку на додану вартість декларувались ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» по першій події у відповідні періоди і сплачувались, тому повторне визначення сум податкового зобовязання є таким, що суперечить законодавству і фактично є подвійним оподаткуванням. Вказує на відсутність протиправного умислу на ухилення від оподаткування, оскільки внаслідок господарських операцій з вказаними субєктами господарської діяльності у ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» відбулось збільшення доходів підприємства та виникло податкове зобовязання з податку на додану вартість, яке позивачем задекларовано у відповідні податкові періоди. Жодні твердження про фіктивність чи не підтвердження господарських операцій не ґрунтуються на доказах, оскільки всі первинні документи на реалізацію товару виписувались ОСОБА_3 «Крамар ЛТД», який в жодній з господарських операцій не є і не може бути вигодонабувачем, оскільки внаслідок продажу товару контрагентам є декларантом, платником податкового зобовязання і відповідно не є користувачем податкової вигоди, яка полягає в зменшенні обєкту оподаткування. Висновки відповідача про відсутність реалізації товару ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», зОВ «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5» не відповідають фактичним обставинам справи тому повторне донарахування сум податкового зобовязання продавцю (позивачу) по вже оподатковуваних операціях з реалізації товару є протиправним.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнала з підстав, викладених у письмовому запереченні, суть яких зводиться до наступного. ДПІ у Галицькому районі м.Львова проведено планову виїзну перевірку ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.11.2013 по 31.12.2014, результати якої оформлено актом від 20.11.2015 №2142/13-04-22-02/38978420. Перевіркою встановлено завищення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 061 710,00 грн, заниження податку на додану вартість всього на суму 628 355,00 грн та ненадання до перевірки всіх первинних документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, внаслідок чого застосовано штрафні санкції в розмірі 510 грн. Вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення контролюючого органу законними. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач - ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» зареєстрований як субєкт господарювання 14.11.2013 за кодом , з 15.11.2013 перебуває на податковому обліку в ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області.

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» є платником податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість.

Основним видом діяльності ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за КВЕД є оптова торгівля мясом і мясними продуктами (46.32).

ДПІ у Галицькому районі м.Львова проведено планову виїзну перевірку ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.11.2013 по 31.12.2014.

Результати перевірки оформлено актом від 20.11.2015 №2142/13-04-22-02/ 38978420.

Як слідує з акту перевірки від 20.11.2015 №2142/13-04-22-02/ 38978420, контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198 , п.200.1., 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 628 355 грн, в т.ч. за липень 2014 року в сумі 88 398,7 грн, за серпень 2014 року в сумі 290503 грн, за вересень 2014 року в сумі 249 453 грн;

- п. 189.1 ст.189, п. 198.5 ст. 198 , п.200.1., 200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок відємного значення ПДВ за грудень 2014 року в сумі 4 061 710 грн;

- п.44.1, 44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, що полягає у ненаданні до перевірки всіх первинних документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі акта перевірки відповідачем 07.12.2015 винесено податкові повідомлення-рішення:

- №, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4 061 710,00 грн;

- №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем з податку на додану вартість на суму 785 443,75 грн, в тому числі за основним платежем 628 355,00 грн та штрафними санкціями 157 088,75 грн;

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510 грн.

Підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки податкового органу, які полягають у тому, що господарські операції ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» як продавця з ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5» є безтоварними, тому позивачем товар використано не в господарській діяльності.

В основу таких висновків контролюючого органу покладено відомості, отримані з ІАС «Податковий блок» по ПП «Вертикал» (); інформацію з ІАС «Податковий блок» по ОСОБА_3 «Люкс Груп» (); інформацію з ІАС «Податковий блок» по ОСОБА_3 «Міланто» (); податкову інформацію від 23.12.2014 №1276/26-55-22-01/38864898 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» (); податкову інформацію від 22.09.2014 №4615/7-26-50-22-03 2659 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ОСОБА_3 «Нестіан Трейд» (); податкову інформацію від 15.02.2015 №144/26-55-22-07/39025719 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ОСОБА_3 «Пума Груп» (); податкову інформацію від 31.01.2015 №1332/7/26-50-22-07 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ОСОБА_3 «Радонс» () по взаємовідносинах з контрагентами за листопад 2014; податкову інформацію від 19.11.2014 №11/7/26-52-22-05-33 по ОСОБА_3 «Сан Телеком» (); наведену в ІАС «Податковий блок» інформацію по ОСОБА_3 «Укртрейд Груп» (), на підставі яких зроблено висновок, що операції з ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, необхідного обсягу цивільної дієздатності.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках визначені статтею 189 Податкового кодексу (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 189.1. статті 189 Податкового кодексу у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу, платник податку зобовязаний нарахувати податкові зобовязання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є обєктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобовязань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобовязання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах, придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені статтею 44 Податкового кодексу.

У відповідності до пункту 44.1. статті 44 Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.3. статті 44 Податкового кодексу платники податків зобовязані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, повязаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Отже, оформлення передачі ТМЦ від постачальника покупцю у вигляді накладної, товарно-транспортної накладної, акта прийому-передачі продукції (товарів) за кількістю та якістю, відповідних сертифікатів, що містять передбачені законодавством реквізити, підписані уповноваженими особами, які брали участь в здійсненні господарської операції і володіють повноваженнями на її здійснення та скріплені печатками підприємств, має відповідати вимогам діючого законодавства України.

З метою підтвердження чи спростування права платника на віднесення сум податкових зобовязано до відємного значення ПДВ та заниження сум ПДВ, які підлягають сплаті до бюджету, слід дослідити чи відбувались господарські операції в дійсності, чи лише їх сутність була відображена платником у податковій звітності з метою отримання права на податкову вигоду.

З урахуванням даної позиції судом досліджувалися обставини здійснення господарських операціях ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5».

Правовідносини з ПП «Вертикал»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ПП «Вертикал». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ПП «Вертикал» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №3-12 від 02.12.2014. ПП «Вертикал» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 126-127).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №3-12 від 02.12.2014 з ПП «Вертикал» ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» реалізовано ПП «Вертикал» товар, що підтверджується такими документами:

- картка розрахунків з контрагентом ПП «Вертикал» за період 2014 року (т. 1, а.с. 128);

- видаткові накладні №РН-0000313 від 02.12.2014, №РН-0000317 від 03.12.2014 (т. 1, а.с. 129);

- податкові накладні від 02.12.2014 №313, від 03.12.2014 №317(т. 1, а.с. 130);

- банківські виписки від 03.12.2014.

За результатами продажу товару покупцю (ПП «Вертикал») ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобовязання з ПДВ за грудень 2014 в сумі 80 002 грн. Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за грудень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 22-43).

Як вказано в акті перевірки з посиланням на інформацію з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту», ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ПП «Вертикал» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за грудень 2014 року - 80002,00 грн, а ПП «Вертикал» податковий кредит в розмірі 80002,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за грудень 2014 року не декларувався.

Правовідносини з ТОВ «Люкс Груп»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «Люкс Груп». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «Люкс Груп» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №73/2014 від 05.12.2014. ОСОБА_3 «Люкс Груп» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 131-132).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №73/2014 від 05.12.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» реалізовано ОСОБА_3 «Люкс Груп» товар, що підтверджується наступними документами:

- картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Люкс Груп» за період 2014 року;

- видаткові накладні №РН-0000372 від 11.12.2014, №РН-0000365 від 10.12.2014, №РН-0000359 від 09.12.2014, №РН-0000358 від 09.12.2014, №РН-0000357 від 09.12.2014, №РН-0000356 від 09.12.2014, №РН-0000347 від 08.12.2014, №РН-0000346 від 08.12.2014, №РН-0000345 від 08.12.2014, №РН-0000344 від 08.12.2014, №РН-0000336 від 05.12.2014, №РН-0000335 від 05.12.2014, №РН-0000334 від 05.12.2014, №РН-0000443 від 24.12.2014, №РН-0000438 від 23.12.2014, №РН-0000419 від 19.12.2014, №РН-0000418 від 19.12.2014, №РН-0000400 від 17.12.2014, №РН-0000392 від 16.12.2014, №РН-0000391 від 16.12.2014, №РН-0000384 від 12.12.2014, №РН-0000383 від 12.12.2014, №РН-0000375 від 11.12.2014, №РН-0000374 від 11.12.2014, №РН-0000444 від 24.12.2014, №РН-0000432 від 22.12.2014 (т. 1, а.с. 134-146);

- податкові накладні №372 від 11.12.2014, №365 від 10.12.2014, №359 від 09.12.2014, №358 від 09.12.2014, №357 від 09.12.2014, №356 від 09.12.2014, №347 від 08.12.2014, №346 від 08.12.2014, №345 від 08.12.2014, №344 від 08.12.2014, №336 від 05.12.2014, №335 від 05.12.2014, №334 від 05.12.2014, №443 від 24.12.2014, №438 від 23.12.2014, №419 від 19.12.2014, №418 від 19.12.2014, №400 від 17.12.2014, №392 від 16.12.2014, №391 від 16.12.2014, №384 від 12.12.2014, №383 від 12.12.2014, № 375 від 11.12.2014, №374 від 11.12.2014, № 444 від 24.12.2014, № 432 від 22.12.2014 (т. 1, а.с. 147-159);

- банківські виписки від 08.12.2014, 10.12.2014, 11.12.2014, 12.12.2014, 16.12.2014, 17.12.2014, 23.12.2014, 24.12.2014, 25.12.2014 (т. 2, а.с. 154-172).

За результатами продажу товару покупцю (ОСОБА_3 «Люкс Груп») ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобовязання з ПДВ за грудень 2014 в сумі 1 337 322 грн. Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за грудень 2014року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 22-43).

Виходячи з даних «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту» «Податковий блок», ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ОСОБА_3 «Люкс Груп» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за грудень 2014 року - 1 337 322 грн, а ОСОБА_3 «Люкс Груп»податковий кредит в розмірі 1 337 322 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за грудень 2014 року не декларувався.

Правовідносини з ОСОБА_3 «Міланто»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «Міланто». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «Міланто» (покупець) укладено договір купівлі продажу №20/2014 від 04.08.2014р. ТОВ «Міланто» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 160-161).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №20/2014 від 04.08.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» продано ОСОБА_3 «Міланто» товар, що підтверджується такими документами:

- картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Міланто» за період 2014року:

- видаткова накладна №РН-0000095 від 05.08.2014р. (т. 1, а.с. 163);

- податкова накладна №95 від 19.06.2014р. (т. 1, а.с. 163);

- банківські виписки за 05.08.2014р (т. 2, а.с. 125).

За результатами продажу товару покупцю (ОСОБА_3 «Міланто») ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобовязання з ПДВ за серпень 2014 року в сумі 16680,00 грн.

Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість Позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 92-106).

Виходячи з даних «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту» «Податковий блок» ТзОВ «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ОСОБА_3 «Міланто» відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за серпень 2014 року - 16680,00 грн, а ОСОБА_3 «Міланто» податковий кредит в розмірі 16680,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за серпень 2014 року не декларувався.

Правовідносини з ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» (покупець) укладено договір купівлі продажу №9/2014 від 12.06.2014 ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 167-168).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі продажу №9/2014 від 12.06.2014р. ТОВ «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» продано ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» товар, що підтверджує картка розрахунків з контрагентом ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» за період 2014року та наступні первинні документи:

- видаткові накладні №РН-000019 від 13.06.2014, №РН-000027 від 16.06.2014, №РН-000020 від 16.06.2014 (т. 1, а.с. 170-172);

- податкові накладні №19 від 13.06.2014, №27 від 16.06.2014, №20 від 16.06.2014 (т. 1, а.с. 170-172);

- банківські виписки від 13.06.2014р., 16.06.2014р.

Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за червень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 12-21).

Крім того, з наявної в матеріалах справи інформації (роздруківка) з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок», видно, що згідно даних вказаної інформації ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за червень 2014 року по співставленню сум податкового зобовязання Позивача та сум податкового кредиту ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» задекларовано ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» податкове зобовязання за червень 2014 року в розмірі 94592,52 грн, а ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» задекларовано відповідно податковий кредит в розмірі 94592,52 грн. за липень 2013 року.

Декларування ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за червень 2014 року суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 94592,52 грн з продажу товару ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» підтверджується декларацією ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за червень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань).

Як видно з АІС «Податковий блок», кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за червень 2014 року в розмірі 94592,52 грн, а ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» за червень 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 94592,52 грн.

За наслідками складання ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська акту від 06.01.2015 №21/22-01/38864898 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» задекларовані ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» суми податкового кредиту по взаємовідносинах з ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» були зняті, внаслідок чого в «Податковому блоці» лише наявне декларування продавцем податкового зобовязання, а право покупця (ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз») на зменшення сум податкового зобовязання за рахунок декларування сум податкового кредиту по взаємовідносинах з позивачем анульовано. У звязку з цим за результатами господарських операцій позивача з ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» в АІС «Податковий блок» відображено і податкове зобовязання ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» і податковий кредит ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», який анульовано згідно акту ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 06.01.2015 р. №21/22-01/38864898.

За таких обставин в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобовязання ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» і ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» на час проведення перевірки була наявна розбіжність, що виникла за наслідками акту ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська від 06.01.2015 р. №21/22-01/38864898, внаслідок чого податкове зобовязання позивача в сумі 94592,52 грн та податковий кредит контрагента в сумі 94592,52 грн анульовано, а повторне нарахування позивачу податкового зобовязання по ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз» в сумі 94592,52 грн жодним чином не усуває розбіжностей, а лише вказує на подвійне оподаткування одних і тих самих операцій.

Правовідносини з ОСОБА_3 «Нестіан Трейд»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «Нестіан Трейд». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «Нестіан Трейд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №16/2014 від 07.07.2014. ОСОБА_3 «Нестіан Трейд» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 173-174).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №16/2014 від 07.07.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» продано ОСОБА_3 «Нестіан Трейд» товар, що підтверджує картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Нестіан Трейд» за період 2014року та наступні первинні документи:

- видаткові накладні №РН-0000028 від 07.07.2014, №РН-0000031 від 09.07.2014, №РН-0000035 від 11.07.2014, №РН-0000059 від 15.08.2014, №РН-0000060 від 15.08.2014, №РН-0000050 від 07.08.2014, №РН-0000046 від 05.08.2014, №РН-0000051 від 07.08.2014, №РН-0000055 від 11.08.2014, №РН-0000045 від 04.08.2014, №РН-0000044 від 04.08.2014 (т. 1, а.с. 176-185);

- податкові накладні №28 від 07.07.2014, №31 від 09.07.2014, №35 від 11.07.2014, №59 від 15.08.2014, №60 від 15.08.2014, №50 від 07.08.2014, №46 від 05.08.2014, №51 від 07.08.2014, №55 від 11.08.2014, №45 від 04.08.2014, №44 від 04.08.2014 (т. 1, а.с. 176-185);

- банківські виписки від 11.07.2014, 04.08.2014, 07.08.2014, 18.08.2014 (т. 2, а.с. 130, 127, 128, 134-136).

Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 92-120).

З наявної в матеріалах справи інформації (роздруківка) з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок» видно, що згідно даних вказаної інформації ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за липень, серпень 2014 року по співставленню сум податкового зобовязання позивача та сум податкового кредиту ТОВ «Нестіан Трейд» задекларовано ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» податкове зобовязання за липень 2014 року в розмірі 132 333,24 грн, за серпень 2014 року в сумі 301 365,01 грн.

Декларування ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за липень, серпень 2014 року суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 433698,25 грн з продажу товару ОСОБА_3 «Нестіан Трейд» підтверджується деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань).

Як видно з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту» «Податковий блок», кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року в розмірі 433698,25 грн, а ОСОБА_3 «Нестіан Трейд» за липень, серпень 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 433698,25 грн.

Вказане свідчить про відсутність розбіжностей в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобовязання ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» і ТОВ «Нестіан Трейд».

Правовідносини з ОСОБА_3 «Пума Груп»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «Пума Груп». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «Пума Груп» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №67/2014 від 27.11.2014. ОСОБА_3 «Пума Груп» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 186-187).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невід?ємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі продажу №67/2014 від 27.11.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» продано ОСОБА_3 «Пума Груп» товар, що підтверджується:

- карткою розрахунків з контрагентом ТОВ «Пума Груп» за період 2014року;

- видаткові накладні №РН-0000028 №РН-0000280 від 27.11.2014, №РН-0000279 від 27.11.2014, №РН-0000289 від 28.11.2014, №РН-0000288 від 28.11.2014, №РН-0000287 від 28.11.2014, №РН-0000286 від 28.11.2014, №РН-0000328 від 04.12.2014, №РН-0000327 від 04.12.2014, №РН-0000326 від 04.12.2014, №РН-0000325 від 04.12.2014, №РН-0000373 від 11.12.2014, №РН-0000302 від 01.12.2014 (т. 1, а.с. 189-194);

- податкові накладні №280 від 27.11.2014, №279 від 27.11.2014, №289 від 28.11.2014, №288 від 28.11.2014, №287 від 28.11.2014, №286 від 28.11.2014, №328 від 04.12.2014, №327 від 04.12.2014, №326 від 04.12.2014, №325 від 04.12.2014, №373 від 11.12.2014, №302 від 01.12.2014 (т. 1, а.с. 195-200);

- банківські виписки від 28.11.2014, 01.12.2014, 02.12.2014, 05.12.2014, 09.12.2014, 10.12.2014, 19.12.2014 (т. 2, а.с. 129, 131, 167, 168, 195, 196).

Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 58-72).

З наявної в матеріалах справи інформації (роздруківка) з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок» видно, що згідно даних вказаної інформації ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за листопад, грудень 2014 року по співставленню сум податкового зобовязання позивача та сум податкового кредиту ОСОБА_3 «Пума Груп» задекларовано ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» податкове зобовязання за листопад 2014 року в розмірі 206141,00 грн, за грудень 2014 року в сумі 209662,30 грн.

Декларування ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за листопад, грудень 2014 року суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 415803,30 грн з продажу товару ОСОБА_3 «Пума Груп» підтверджується деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за липень, серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань).

Згідно з відомостями «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобов?язання та податкового кредиту» «Податковий блок» кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції згідно наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за листопад, грудень 2014 року в розмірі 415803,30 грн і ОСОБА_3 «Пума Груп» за листопад, грудень 2014 року також задекларовано податковий кредит в розмірі 415803,30 грн.

Вказане свідчить про відсутність розбіжностей в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобовязання ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» і ТОВ «Пума Груп».

Правовідносини з ОСОБА_3 «Радонс»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «Радонс». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «Радонс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №41/2014 від 23.10.2014. ОСОБА_3 «Радонс» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 201-202).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №41/2014 від 23.10.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» продано ОСОБА_3 «Радонс» товар, що підтверджується наступними первинними документами:

- картка розрахунків з контрагентом ТОВ «Радонс» за період 2014року;

- видаткові накладні №РН-0000138 від 27.10.2014, №РН-0000139 від 27.10.2014, №РН-0000140 від 27.10.2014, №РН-0000132 від 24.10.2014, №РН-0000133 від 24.10.2014, №РН-0000134 від 24.10.2014, №РН-0000143 від 28.10.2014, №РН-0000144 від 28.10.2014, №РН-0000270 від 26.11.2014, №РН-0000271 від 26.11.2014, №РН-0000253 від 21.11.2014, №РН-0000252 від 21.11.2014, №РН-0000248 від 20.11.2014, №РН-0000247 від 20.11.2014, №РН-0000246 від 20.11.2014, №РН-0000240 від 19.11.2014, №РН-0000233 від 18.11.2014, №РН-0000232 від 18.11.2014, №РН-0000225 від 14.11.2014, №РН-0000224 від 14.11.2014, №РН-0000220 від 13.11.2014, №РН-0000219 від 13.11.2014, №РН-0000213 від 13.11.2014, №РН-0000190 від 10.11.2014, №РН-0000194 від 10.11.2014, №РН-0000187 від 07.11.2014, №РН-0000178 від 05.11.2014, №РН-0000176 від 05.11.2014, №РН-0000175 від 05.11.2014, №РН-0000162 від 03.11.2014, №РН-0000291 від 28.11.2014, №РН-0000290 від 28.11.2014, №РН-0000295 від 01.12.2014, №РН-0000301 від 01.12.2014, №РН-0000312 від 02.12.2014, №РН-0000311 від 02.12.2014, №РН-0000319 від 03.12.2014 (т. 1, а.с. 204-221);

- податкові накладні №138 від 27.10.2014, №139 від 27.10.2014, №140 від 27.10.2014, №132 від 24.10.2014, №133 від 24.10.2014, №134 від 24.10.2014, №143 від 28.10.2014, №144 від 28.10.2014, №270 від 26.11.2014, №271 від 26.11.2014, №253 від 21.11.2014, №252 від 21.11.2014, №248 від 20.11.2014, №247 від 20.11.2014, №246 від 20.11.2014, №240 від 19.11.2014, №233 від 18.11.2014, №232 від 18.11.2014, №225 від 14.11.2014, №224 від 14.11.2014, №220 від 13.11.2014, №219 від 13.11.2014, №213 від 13.11.2014, №190 від 10.11.2014, №194 від 10.11.2014, №187 від 07.11.2014, №178 від 05.11.2014, №176 від 05.11.2014, №175 від 05.11.2014, №162 від 03.11.2014, №291 від 28.11.2014, №290 від 28.11.2014, №295 від 01.12.2014, №301 від 01.12.2014, №312 від 02.12.2014, №311 від 02.12.2014, №319 від 03.12.2014 (т. 1, а.с. 222-242);

- банківські виписки від 24.10.2014, 27.10.2014, 28.10.2014, 29.10.2014, 05.11.2014, 13.11.2014, 14.11.2014, 18.11.2014, 20.11.2014, 27.11.2014, 28.11.2014, 01.12.2014, 02.12.2014, 05.12.2014 (т. 2, а.с. 139-150, 177-196).

Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість по реалізації товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2014року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 22-92).

Крім того, в матеріалах справи наявна інформація (роздруківка) з Автоматизованої інформаційної системи «Податковий Блок», з якої видно, що згідно даних вказаної інформації ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за липень, серпень 2014 року по співставленню сум податкового зобовязання Позивача та сум податкового кредиту ОСОБА_3 «Радонс» задекларовано ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» податкове зобовязання за жовтень 2014 року в сумі 423 312,34 грн, за листопад 2014 року в сумі 1283562,11 грн, за грудень 2014 року в сумі 221 699,50 грн.

Декларування ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» за жовтень, листопад, грудень 2014 року суми податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 1 928 573,93 грн з продажу товару ОСОБА_3 «Радонс» підтверджується деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань).

Згідно з АІС «Податковий блок» кожен із двох контрагентів по взаємовідносинах відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за жовтень, листопад, грудень 2014 року в розмірі 1 928 573,93 грн, а ОСОБА_3 «Радонс» за жовтень, листопад 2014 року задекларовано податковий кредит в розмірі 1706874,45 грн, сума податкового кредиту ОСОБА_3 «Радонс» в грудні 2014 року не декларувалась.

Вказане свідчить про те, що в системі співставлення сум податкового кредиту і податкового зобовязання ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» і ТОВ «Нестіан Трейд» розбіжність наявна лише в грудні 2014 року.

Правовідносини з ОСОБА_3 «Сан Телеком»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «Сан Телеком». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «Сан Телеком» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №19/2014 від 01.08.2014. ОСОБА_3 «Сан Телеком» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 1, а.с. 243-244).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №19/2014 від 01.08.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» реалізовано ОСОБА_3 «Сан Телеком» товар, що підтверджується наступними первинними документами:

- картка розрахунків з контрагентом ОСОБА_3 «Сан Телеком» за період 2014 року;

- видаткові накладні №РН-0000042 від 01.08.2014, №РН-0000043 від 04.08.2014 (т. 1, а.с. 246);

- податкові накладні від 01.08.2014 №42, від 04.08.2014 №42 (т. 1, а.с. 247);

- банківські виписки за 01.08.2014 (т. 2, а.с. 126).

За результатами продажу товару покупцю (ОСОБА_3 «Сан Телеком») ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобовязання з ПДВ за серпень 2014 року в сумі 83 364,00 грн. Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару згідно наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за серпень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 92-105).

Згідно з інформацією, отриманою з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту», ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ОСОБА_3 «Сан Телеком» відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за серпень 2014 року - 83364,00 грн, а ОСОБА_3 «Сан Телеком» податковий кредит в розмірі 83 364,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за серпень 2014 року не декларувався.

Правовідносини з ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5»

ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» був продавцем товару в господарських операціях з ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5». Між ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (продавець) та ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5» (покупець) укладено договір купівлі-продажу №31/2014 від 06.10.2014 ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5» за отриманий товар грошові кошти сплачено шляхом безготівкового розрахунку на банківський рахунок ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» (т. 2, а.с. 1-2).

Згідно з п.1.1 розділу 1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар в кількостях та за ціною, що наводяться в рахунках фактурах, видаткових накладних, що є Додатками до цього Договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невідємною частиною цього Договору. Відповідно до п.2.4 договору товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця.

На виконання договору купівлі-продажу №31/2014 від 06.10.2014 ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» реалізовано ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5» товар, що підтверджується наступними первинними документами:

- картка розрахунків з контрагентом ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5» за період 2014 року;

- видаткові накладні №РН-0000042 та №РН-0000131 від 23.10.2014, №РН-0000153 від 29.10.2014, №РН-0000155 від 29.10.2014, №РН-0000154 від 29.10.2014, №РН-000092 від 09.10.2014, №РН-0000130 від 23.10.2014, №РН-000091 від 09.10.2014 (т. 2, а.с. 4-7);

- податкові накладні №131 від 23.10.2014, №153 від 29.10.2014, №155 від 29.10.2014, №154 від 29.10.2014, №92 від 09.10.2014, №130 від 23.10.2014, №91 від 09.10.2014 (т. 2, а.с. 8-11);

- банківські виписки від 07.10.2014, 26.10.2014, 29.10.2014 (т. 2, а.с. 132, 150-153, 173-176).

За результатами продажу товару покупцю (ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5») ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкове зобовязання з ПДВ за жовтень 2014 року в сумі 300008,80 грн. Декларування сум податкового зобовязання з податку на додану вартість позивачем за наслідками продажу товару на підставі наведених вище договору та накладних підтверджено деклараціями ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з податку на додану вартість за жовтень 2014 року з додатком №5 (розшифровка податкових зобовязань) (т. 2, а.с. 73-91).

Як видно з інформації, отриманої з «Системи автоматизованого співставлення даних податкового зобовязання та податкового кредиту», ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» по взаємовідносинах з ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5» відобразив в податковій звітності господарські операції на підставі наведених вище податкових накладних, а саме: ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» задекларовано податкові зобовязання по податку на додану вартість за жовтень 2014 року - 300008,80 грн, а ОСОБА_3 «ТД ОСОБА_5» податковий кредит в розмірі 300008,80 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Крамар ЛТД» за жовтень 2014 року не декларувався.

На момент здійснення господарських операцій ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» та його контрагенти були зареєстровані в установленому законом порядку як субєкти підприємницької діяльності та платники податку на додану вартість (т. 3, а.с. 1-31).

У ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» наявні усі необхідні умови для досягнення результатів відповідної господарської діяльності, про що свідчить користування холодильним приміщенням загальною площею 3280 м.куб, здійснення імпортних операцій з придбання товару.

Досліджувані операції купівлі-продажу декларувались як продавцем (ОСОБА_3 «Крамар ЛТД»), так і покупцями (ТОВ «ОСОБА_4 Солюшнз», ТОВ «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс»). Це підтверджується як актом перевірки позивача, так і роздруківками з АІС системи співставлення сум податкового кредиту та податкового зобовязання по податку на додану вартість в розрізі періодів.

Вказане свідчить про декларування ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» сум податкового зобовязання у відповідності до вимог підпункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу по першій подій.

ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5» суми податкового кредиту в місяць здійснення придбання товару в ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» не декларувався.

У звязку з цим суд звертає увагу на таке.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної

Виходячи із вказаних положень Податкового кодексу, відсутність факту декларування ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5» в період виникнення права на декларування податкового кредиту не є порушенням, оскільки право на декларування податкового кредиту у відповідності до чинних норм податкового законодавства може бути реалізовано платником (ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5») протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Факт здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами-покупцями підтверджується наявними в матеріалах справи такими первинними документами як податкові та видаткові накладні, договори, банківські виписки, які свідчать про розрахунок покупців з позивачем шляхом безготівкового розрахунку.

Акти прийому-передачі, за твердженням представника позивача, не складались у звязку з тим, що відповідно до п.2.2 договорів купівлі-продажу, які є типовими для всіх контрагентів ОСОБА_3 «Крамар ЛТД», факт передачі товару у власність покупцеві оформляється видатковими накладними.

Щодо відсутності довіреностей на отримання товару та прізвищ у видаткових накладних, то це не може слугувати підставою для тверджень про відсутність передачі товару, оскільки згідно з п.2.3 договорів купівлі-продажу моментом переходу права власності на товар від продавця до покупця вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, підписи від покупців в видаткових накладних вчинялись керівниками підприємств покупців, на що вказують однакові підписи в договорах та накладних.

Щодо відсутності товарно-транспортних накладних, то суд зазначає, що товарно-транспортна накладна є обовязковою саме для підтвердження відомостей про господарську операцію з перевезення товару, а законодавчі норми не ставлять в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість. Наявність або відсутність товарно-транспортних накладних може підтверджувати дотримання або порушення правил перевезення вантажів автомобільним транспортом, які не повязані з дотриманням вимог податкового законодавства та не свідчить про безтоварність операції. Відсутність саме товарно-транспортних накладних не позбавляє продавця товарів права включити отримані ним грошових коштів з реалізації товарів до складу доходів та віднести до податкового зобовязання відповідні суми податку на додану вартість. Водночас, згідно з п.2.4 договорів, укладених сторонами, товар доставляється (перевозиться) силами та засобами Покупця, наявність товарно-транспортних накладних умовами договору не передбачено.

Позивач зібрав усю оприлюднену інформацію про контрагентів, яка вказує на їх добросовісність. Так, на час проведення господарських операцій всі контрагенти-покупці ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5» були зареєстровані платниками податку на додану вартість, були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з відповідними видами діяльності та згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцезнаходження контрагентів-покупців підтверджено. Така інформація відповідачем не заперечується.

У даній справі позивач ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» є постачальником і платником податкового зобовязання за результатами продажу товару покупцям ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5».

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, до реалізації товару ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» вищевказаним контрагентам, такий товар був придбаний в нерезидентів. При цьому в акті перевірки від 20.11.2015 року №2142/13-04-22-02/38978420 вказується, що перевіркою відображених у рядку 12 «ПДВ, сплачене митним органам» декларації з податку на додану вартість, підприємством відображено суму податку на додану вартість в розмірі 19 359 130 грн, що була сплачена митним органам при імпорті товарів.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 21.01.2014 по 31.12.2014 в сумі 19 359 130 грн на підставі таких документів: оборотно-сальдових відомостей по рах.311 «Рахунки в банку», рах.632 «Розрахунки з нерезидентами», по рах. 644 «Податковий кредит», аналізу рахунків 311, 632, 644, реєстрів отриманих податкових накладних, ВМД, CMR, платіжних доручень не встановлено завищення задекларованих субєктом господарювання показників у рядку 12 «ПДВ, сплачене митним органам».

Вказане свідчить про те, що проведені господарські операції з продажу імпортованого товару призвели до збільшення податкових зобовязань перед бюджетом, які були задекларовані та сплачені ОСОБА_3 «Крамар ЛТД».

Відповідно жодної податкової вигоди позивачем за наслідками реалізації товару не отримано, що вказує на безпідставність повторного оподаткування одних і тих же ж господарських операцій з продажу позивачем товару.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІV (далі Закон № 996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно зі статтею 9 Закону № 996-ХІV первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 року за № 168/704 (далі Положення), первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації)- це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі) посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пунктів 2.15, п. 2.16 Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Відповідно до статті 1 Закону № 996-ХІV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, а визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Всі представлені позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність (товарність) здійснення господарської операції ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» з продажу продукції ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ОСОБА_3 «Сан Телеком», ОСОБА_3 «Торговий дім ОСОБА_5».

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про правомірність формування ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» декларування податкового зобовязання по ПДВ по взаємовідносинах з ПП «Вертикал», ОСОБА_3 «Люкс Груп», ОСОБА_3 «Міланто», ОСОБА_3 «ОСОБА_4 Солюшнз», ОСОБА_3 «Нестіан Трейд», ОСОБА_3 «Пума Груп», ОСОБА_3 «Радонс», ТОВ «Сан Телеком», ТОВ «Торговий дім ОСОБА_5», тому у контролюючого органу не було правових підстав для збільшення суми грошового зобовязання з ПДВ та зменшення розміру відємного значення суми ПДВ.

Наявність чи відсутність у контрагентів-покупців позивача працівників, технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів тощо, не є свідченням безтоварності операцій, адже чинне законодавство України не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобовязань платника податків у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Крім того, чинне законодавство не містить обовязку продавця перевіряти наявність трудових ресурсів, складських приміщень, наявності основних фондів у покупців. При цьому основні та транспортні засоби необовязково повинні перебувати у власності субєкта господарювання, так як можуть бути орендовані або взяті у лізинг у третіх осіб, а необхідні для виконання операцій особи можуть бути залучені платником за цивільно-правовими договорами.

Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 18.09.2013 по справі №К/9991/55382/12 зазначено, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобовязань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобовязань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обовязку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобовязань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 36 Податкового кодексу встановлено податковий обовязок платника податку, який полягає в обчисленні, декларуванні та/або сплаті суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.5 цієї статті відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обовязку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Законодавством України не повязано право платника на податкове зобовязання з повнотою відображення покупцем у своїй податковій звітності відповідних господарських операцій, з фактичним знаходженням підприємства-покупця за юридичною адресою, наявністю у нього основних засобів. Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обовязки, не передбачені чинним законодавством.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 31.01.2011, якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Крім того, таке рішення касаційного суду узгоджуються і з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобовязань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

А у рішенні ЄСПЛ від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» міститься висновок про те, що уразі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього субєкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживань з їх боку.

Беручи до уваги викладене, ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, коли він виконав усі, передбачені законами вимоги.

Щодо тверджень про ненадання ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» документів до перевірки на запит ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №14112/13-04-22-02 (т. 3, а.с. 35-36), що є порушенням п.44.1, 44.3 ст.44, п.85.2 ст.85, Податкового кодексу України та про що складено акт про ненадання документів від 09.11.2015 року № 25/13-04-22-02 (т.3, а.с. 76-77) і, як наслідок, прийнято податкове повідомлення рішення № від 07.12.2015, суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 «Крамар ЛТД» на запит ДПІ у Галицькому районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області від 30.10.2015 року №14112/13-04-22-02 надано всі необхідні документи, що підтверджують реалізацію товару позивачем покупцям. Акт про ненадання документів від 09.11.2015 року № 25/13-04-22-02 засвідчує ненадання лише довіреностей та товаротранспортних накладних.

Згідно із пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до 86.8 ст.86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Позивач заперечує отримання акту про ненадання документів від 09.11.2015 року № 25/13-04-22-02, а в матеріалах справи відсутні докази вручення цього акту ОСОБА_3 «Крамар ЛТД»

Окрім цього, в порушення Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженим Наказом Міністерства фінансів України №1236 від 28.11.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 року за № 2135/22447 (чинного на момент прийняття рішень) податкове повідомлення-рішення № від 07.12.2015 не містить підстави його прийняття посилання на номер, дату акту про ненадання документу, що слугував, за твердженням контролюючого органу, підтвердженням факту ненадання довіреностей та товаро-транспортних накладних.

За таких обставин, суд вважає, що висновки відповідача про заниження податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 628 355 грн, завищення залишку відємного значення ПДВ за грудень 2014 року (ряд.24 Декларації) в сумі 4061710,00 грн, застосування штрафних санкцій ненадання до перевірки всіх первинних документів є необґрунтованими.

Відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття податкових повідомлень - рішень від 07.12.2015 № НОМЕР_1, від 07.12.2015 № НОМЕР_2 та від 07.12.2015 № НОМЕР_3.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані податкові повідомлення рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова від 07.12.2015 № НОМЕР_1, від 07.12.2015 № НОМЕР_2 та від 07.12.2015 № НОМЕР_3, суд дійшов переконання, що такі прийняті відповідачем без урахування вимог Податкового кодексу України та з порушенням передбачених статтею 2 КАС України принципів, тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Галицькому районі м. Львова понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 72 714, 97 грн, сплаченого за платіжним дорученням № 547 від 12 травня 2016 року.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 07.12.2015 № НОМЕР_1, від 07.12.2015 № НОМЕР_2 та від 07.12.2015 № НОМЕР_3.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь товариства з обмеженою відповідальністю «Крамар ЛТД» 72 714 (сімдесят дві тисячі сімсот чотирнадцять) грн97 к. судових витрат.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.