Справа № 583/1159/16-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 р.Справа № 583/1159/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Філатова Ю.М. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Тітової А.В.

позивач ОСОБА_1

представник відповідача Бутко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016р. по справі № 583/1159/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України , Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області

про зобов'язання надати соціальні послуги по призначенню та виплаті одноразової допомоги і страхових виплат (соціальних виплат) у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: зобов'язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції Фонду у м. Охтирка Сумської області вчинити дії по призначенню та виплаті страхових виплат (соціальних виплат) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999 р. (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а з 01.01.2015 р. відповідно до Закону України № 1105-XIV в новій редакції «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме одноразової допомоги за наслідками стійкої втрати працездатності виходячи із розміру середньомісячного заробітку та щомісячні страхові виплати у зв'язку з втратою працездатності по професійному захворюванню відповідно до висновків МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 за результатами визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у надані медичної та соціальної допомоги виходячи з розміру середньомісячного заробітку позивача по місцю працевлаштування без строку, з урахуванням визначення 35 % втрати працездатності за період з 26.03.2014 р. по 01.04.2016 р., в тому числі 20 % пневмоконіоз, 15 % сенсоневральна туговухість; та за минулий час втрати працездатності 20 % пневмоконіоз, за період з 1.03.2014 р. по 26.03.2014 р.; суму витрат на необхідну соціальну допомогу, починаючи з 1.03.2014 р. без строку, з корегуванням суми виплат у зв'язку з зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та індексації суми страхових виплат відповідно до законодавства.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності.

Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності у зв'язку з встановленням вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності з урахуванням іншої професійної хвороби, пов'язаної з виконанням трудових обов'язків, відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 року серія 10 ААА № 224873, згідно якого ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15% сенсоневральної туговухості первинно.

В іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 17 КАС України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судове засідання апеляційної інстанції представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач, наполягаючи на законності та обгрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Представник відповідача, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був працевлаштований у ВП ГЗФ "Мусинська" ДП "Донбасантрацит" (відокремлений підрозділ шахта "Мусинська") у м. Красний Луч Луганської області Міністерства вугильної промисловості України з 1987 року.

Відповідно до акту № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р. ОСОБА_1 встановлений діагноз пневмоконіоз, ускладнений хронічним бронхітом ІІ ст., фаза затихаючого загострення ЛН-І (першої) ст., переважно по рестриктивному типу. Захворювання професійне. Початкове явище сенсоневральної туговухості Н.90.3. Захворювання професійне (а.с. 36, 37).

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 20.02.2008 р. по 01.03.2010 р. у зв'язку з професійним захворюванням по пневмоконіозу від 2007 р. первинно, відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені (а.с. 38).

07.04.2008 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області про призначення страхової виплати у зв'язку з професійним захворюванням на виробництві. До заяви було додано акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності, довідка про середню заробітну плату, копія трудової книжки, копія паспорта та ідентифікаційного номера (а.с. 39).

Постановою відділення ВД ФССНВ в м. Красний Луч № 1206/10488/10488/2 від 09.04.2008 р. ОСОБА_1 було призначено одноразову допомогу у разі стійкої втрати професійної працездатності 20% відповідно до висновку МСЕК від 27.02.2008 р. серія 2-20СУ № 032703 в сумі 37980,00 грн. (а.с. 40).

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 011006 від 08.04.2010 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 01.03.2010 р. по 01.03.2012 р. у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіоз від 2007 р. повторно (а.с. 41).

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 089410 від 14.03.2012 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 25 % професійної працездатності на період з 01.03.2012 р. по 01.03.2014 р. у зв'язку з професійним захворюванням пневмоконіоз повторно, відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені (а.с. 42).

Листом від 25.03.2014 року відділення ВД ФССНВ у м. Красний Луч Луганської області направило ОСОБА_1 в ОЦМСЕ м. Луганськ для встановлення сукупних відсотків втрати працездатності у зв'язку з профзахворюваннями (по пневмоконіозу повторно, по сенсоневральній туговухості - первинно), встановленими згідно акту форми П-4 № 1 від 18.01.2008 р. (а.с. 13).

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної то соціальної допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 35 % професійної працездатності на період з 26.03.2014 р. по 01.04.2016 р.; в тому числі 20 % по пневмоконіозу професійному захворюванню від 2007 р. повторно, 15 % по сенсоневральній туговухості професійному захворюванню від 2007 р. первинно; за минулий час: 20 % на період з 01.03.2014 р. до 26.03.2014 р. по пневмоконіозу від 2007 р. повторно (а.с. 43).

24.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області про проведення перерахунку призначених йому страхових виплати у вз'язку зі зміною % втрати професійної працездатності відповідно до висновку МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності після повторного огляду (а.с. 44).

Постановою № 1206/10488/10488/10 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_1 було призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 706,51 грн. на період з 01.03.2014 р. по 25.03.2014 р. включно відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 про встановлення потерпілому стійкої втрати професійної працездатності 20% (а.с. 45).

Постановою № 1206/0488/10488/11 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у продовженні та призначенні щомісячної страхової виплати у зв'язку з розглядом справи у суді по приведенню акту П-4 у відповідність (а.с. 46).

Також, постановою № 1206/0488/10488/12 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 28.04.2014 р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової допомоги, так як відсоток втрати працездатності по профзахворюванню сенсоневральної туговухості було розглянуто 27.02.2008 р. на Луганської проф. МСЕК згідно довідки МСЕК 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. (а.с. 47).

Рішенням Краснолуцького міського суду Луганської області від 25.07.2014 р. по справі № 413/3703/14-ц пр. № 2-о/413/105/14, що набрало законної сили, встановлено факт, що акт за формою П-4 № 1 від 18.01.2008 р. щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є документом, який має юридичне значення для продовження виплат йому страхових сум по відшкодуванню шкоди здоров'ю виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань в м. Красний Луч Луганської області (а.с. 48).

Постановою № 1206/0488/10488/14 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 24.10.2014 р. ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну грошову суму в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1236,39 грн. на період з 26.03.2014 р. по 31.03.2016 р. відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 (а.с. 49).

Згідно довідки відділення ВД ФССНВ у м. Дніпропетровську № 384 від 25.08.2015 р. - ОСОБА_1 перебував на обліку в даному відділенні як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району АТО, та отримував страхові виплати за період з 01.11.2014 р. по 30.06.2015 р. Заборгованість з 01.04.2014 р. по 31.10.2014 р. виплачена в повному обсязі (а.с. 53).

07.07.2015 р. ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області про передачу його особової справи за місцем проживання та реєстрації: с. Піонер Охтирського району Сумської області (а.с. 50).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 07.07.2015 р. постановою № 1206/0488/10488/14 відділення ВД ФСНВ у м. Красний Луч Луганської області від 07.07.2015 р. ОСОБА_1 було припинено виплату щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, у зв'язку з зняттям з обліку справи потерпілого та передачею її за межі області; виплату припинено з 01.07.2015 р. (а.с. 51).

Відповідно до Акту прийняття-передачі справ про страхові виплати потерпілих від 09.03.2016 р. справу про страхові виплати потерпілого ОСОБА_1 було передано з управління ВД ВССНВ у Сумській області до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка (а.с. 55).

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 269969 від 30.03.2016 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 35 % професійної працездатності по професійному захворюванню АКТ № 1 від 18.01.2008 р., дата переогляду 30.03.2018 р. (а.с. 56).

01.04.2016 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області про продовження раніше призначених страхових виплат у зв'язку з професійним захворюванням (а.с. 57).

Постановою № 1814/0488/10488/17 відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області від 08.04.2016 р. ОСОБА_1 продовжено виплату раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 1334,06 грн. на період з 01.04.2016 р. по 30.03.2018 р. відповідно до висновку МСЕК від 10.04.2014 р. серія 10 ААА № 224873 та висновку МСЕК від 30.03.2016 р. серія 10 ААА № 269969 (а.с. 58).

Також 27.11.2015 р. ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка Сумської області про призначення та виплату одноразової грошової допомоги по встановленим 15 % втрати працездатності по професійному захворюванню за висновком МСЕК від 20.04.2014 р.

Листом відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ у м. Охтирка Сумської області № 753-25-05 від 17.12.2015 року на його заяву від 27.11.2015 року було повідомлено, що призначення та виплата одноразової допомоги по встановлених йому 15 % втрати працездатності по професійному захворюванню висновком МСЕК від 20.04.2014 року буде проведено лише після надходження письмового підтвердження про те, що підлеглими відділеннями управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництв та професійних захворювань України у Луганській області зазначена виплата не проводилася (а.с. 14).

Встановлено, що листом Відділення виконавчої дирекції Фонду ССНВ у м. Охтирка Сумської області № 80-12-15 від 18.03.2015 р. ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні виплати одноразової грошової допомоги за висновком МСЕК від 20.04.2014 р., дану відмову відділення ВД ФССНВ у м. Охтирка мотивувало тим, що постановою № 1206/0488/10488/12 від 28.04.2010 р. відділення ВД ФССНВ в м. Красний Луч Луганської області дане питання вже розглядалося та ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової допомоги, а також тим, що відповідно до п. 3.5.2 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 р. № 24 - при встановленні МСЕК вищого ступеня стійкої втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження одноразова допомога не призначається (а.с. 17).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності є незаконною та суперечить Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про охорону праці» та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) держава гарантує усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.13 Закону № 1105-XIV страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів.

Відповідно до ст.14 Закону № 1105-XIV до професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою.

Перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків, наведено у статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом ст. 21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку, зокрема: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону.

Колегія суддів зазначає, що відшкодування шкоди, заподіяної застрахованому ушкодженням його здоров'я, регламентовано розділом V Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яким також наведено перелік страхових виплат.

Положеннями статті 28 Закону визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Отже, враховуючи вищезазначене, страхова виплата одноразової допомоги потерпілому є одним з видів відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я.

Відповідно до ст. 30 Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Абзацом 2 пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення №1317) встановлено, що медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Відповідно до пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення. Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

За приписами пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, інвалідам (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Порядок виплати одноразової страхової виплати визначається частиною 2 статті 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), за змістом якої у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

У разі коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту № 1 розслідування професійного хронічного захворювання від 18.01.2008 р. ОСОБА_1 встановлено діагноз пневмоконіоз, ускладнений хронічним бронхітом ІІ ст., фаза затихаючого загострення ЛН-І (першої) ст., переважно по рестриктивному типу. Захворювання професійне. Початкове явище сенсоневральної туговухості Н.90.3. Захворювання професійне.

Тобто даним актом позивачу було встановлено два професійних захворювання.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 2-20 СУ № 032703 від 27.02.2008 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 20 % професійної працездатності на період з 20.02.2008 р. по 01.03.2010 р. у зв'язку з професійним захворюванням по пневмоконіозу від 2007 р. первинно, а відсотки по сенсоневральній туговухості від 2007 р. не визначені.

Відповідно до Виписки з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної то соціальної допомоги ОСОБА_1 встановлено втрату 35 % професійної працездатності на період з 26.03.2014 р. по 01.04.2016 р.; в тому числі 20 % по пневмоконіозу професійному захворюванню від 2007 р. повторно, 15 % по сенсоневральній туговухості професійному захворюванню від 2007 р. первинно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при подальшому обстеженні МСЕК (виписка з акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 224873 від 10.04.2014 р.) потерпілому ОСОБА_1 встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності - 35 %, з урахуванням іншої професійної хвороби - сенсоневральної туговухості - 15 %.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 вказаної статті).

Отже, за змістом вказаної статті у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи по садової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах влад них управлінських функцій, тобто їх діяльності, спрямовано ї на виконання покладених на них Конституцією чи законами У країни завдань.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового ви рішення.

Відповідно до приписів статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням, а відповідно до частини 1 статті 18 цього ж Закону виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду.

Згідно зі статтею 14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Статтею 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справи про страхові виплати.

Колегія суддів зазначає, що спір у даній справі виник з приводу реалізації компетенції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у сфері управління та стосовно виконання покладених на нього обов'язків.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку оскаржуються дії органу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Охтирка Сумської області з приводу призначення та виплати страхових виплат відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», отже такий спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016 року по справі № 583/1159/16-а прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області залишити без задоволення.

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.07.2016р. по справі № 583/1159/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М. Бенедик А.П.
Повний текст ухвали виготовлений 22.08.2016 р.