Справа № 2-а-645/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа №2-а-645 2010 рік
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2010 року суддя Путивльського районного суду Сумської області Гриценко П.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФ) про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, який мотивує тим, що вона є дитиною війни івідповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячної соціальної в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак всупереч вимогам цього закону така допомога 2006 - 2009 років їй не надавалась, а з січня2008 р. їй виплачувалась лише в розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком незважаючи на те, що рішенням Конституційного суду України №6рп/2007 від 09.07.2007 р. у справі №1 - 29/2007 визнано неконституційними положення п.12 ст. 71 закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006р., якими зупинялась дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Частково за рішенням Путивльського районного суду було виплачено а 2007 - 2008 роки у розмірі 30%.

У звязку з цим просила зобовязати відповідача нарахувати і виплатити недоплачену їй як дитині війни щомісячну соціальну допомогу за 2009 р. в сумі 1740 грн. 80 коп., та виплачувати в подальшому 30% від мінімальної пенсії за віком на період дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Позивачка свої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути у її відсутність ( а. с. 10).

Відповідач надіслав суду свої письмові заперечення ( а. с. 13), в яких просив розглянути справу без їх участі та в позові відмовити виходячи з наступного:

- згідно зі ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не Пенсійного фонду України, кошти якого використовуються виключно запризначенням і вилученню не піддягаютьв силу п.9 Положення Про пенсійний фонд України. Управління діяло у відповідності до положень ст. ст. 77,110 Закону України «Про державний бюджет Украйні на 2006 рік», ст. ст. 71, 111 Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік», а рішення Конституційного Суду №6-рп/2007 року від 09.07.2007 року зворотної дії у часі не має. У 2008 році позивачу виплачувалась надбавка до пенсії у розмірі, передбаченому п. 4 і розділу П Закону' України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України». Також має місце законодавча невизначеність порядку обчислення розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону Украйні «Про соціальний захист дітей війни», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не може бути застосований в силу ч. З цієї стати. Наполягали на застосуванні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду, встановлених ч. 1 ст. 100 КАС України, які позивач пропустив без поважних причин.

Суд. дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивачка у справі, відноситься до категорії діти війни і перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України у Путивльському районі ( а. с. 6,9).

Відповідно дог ч. і ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрата працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також устарості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Наявність у позивача права на призначення їй підвищення до пенсії у розмір 30% мінімальної пенсії за віком с визначальною для вирішення спору , крім того, це право гарантується Конституцією України ( ст. 46 Конституції України).

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року були внесені зміни до статті 6 Закону' України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до цих змін було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціалььної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Як вбачається з довідки Управління (а.с. 9), позивачка, як дитина війни таке підвищення до пенсії отримала у 2009 році: в січні - грудні по 49 грн. 80 коп., у 2008 році в розмір: за серпень - вересень по 48,20 грн., за жовтень - грудень по 49 грн. 80 коп. Надбавка дітям війни відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно рішення суду виплачена у загальній сумі 1031,45 грн, за період з липня по грудень 2007 року та з травня по липень 2008 року.

Відповідно до рішення Путивльськогорайонного суду від 18.12.2008 року, яке набрало законної сили, за позовомОСОБА_1, зобовязано УПФ у Путивльському районі Сумської області нарахувати їй недоплачене підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за липень - грудень2007 року і травень - липень 2008 року, в загальному розмірі 1031 грн. 45 коп. ( а. е.7).

Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Доводи відповідача про те, що поняття «мінімальна пенсія за віком» про яке йдеться в етапі 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застосовується виключно для визначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються дітей війни відповідно до ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни», не є переконливим.

Положення статті 28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» , не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті мінімального розміру пенсії за віком, який застосовується виключнодля визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії встановленої ет. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України «про соціальний захист дітей війни».

Не може бути підставою для відмови у позові і відсутність коштів для забезпечення виплат доплати до пенсії, оскільки відсутність коштів не є підставою для виконання зобовязань, покладених на УПФ законодавством.

За таких обставин, ПФУ з 01.08.2008 року повинно було виплачувати позивачці підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Немає жодних законодавчих обмежень щодо виплати такого підвищення у 2009 - 2010 роках.

Доводи відповідача щодо невизначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обовязок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни є безпідставними, оскільки відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районним Управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо пропущений строку звернення до суду з позовом, враховуючи положення ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», яка визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вени органу', що призначає та, виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь - яким строком.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що вимоги про встановлення обовязку Управління нарахувати і виплатити підвищення до пенсії у визначеній позивачкою грошовій сумі не підтягають задоволенню, оскільки суд не вправі перебирати на себе функцію державного органу, якому такі повноваження надані законом.

Суд також зазначає, що вимоги позивачки про зобовязання проводити безстроково перерахунок щомісячної основної та додаткової пенсії встановленої законом не підлягають задоволенню, поскільки її права після постановлення рішення суду ще не порушені, а у відповідності до вимог п. п. 1,2 ст. 2 КАС України, суд не має права зобовязати відповідача вчиняти якісь дії на майбутнє.

Однак, виходячи зі змісту позову, з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11 КАС України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Управління в частині невиконання приписів ст. 6 Закону України «про соціальний захист дітей війни», що призвело до порушення прав позивачки на своєчасне отримання підвищення до пенсії і зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачці таке підвищення з 01.01.2009 року, тобто по день винесення рішення у справі, з урахуванням раніше отриманих сум.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 94 КАС України піддягають присудженню з державного бюджету України на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19,22,46,75,92,152 Конституції України, ст. 73 Закону' України «Про Конституційний Суд України», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 3,6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 8-11,71,94,122,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування та виплат ОСОБА_1 пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.08.2008 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської здійсниш перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищення її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести виплату недоплачених сум пенсії за період з 01 серпня 2008 року по 15 лютого 2010 року.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грн.70 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 - денний строк з дня отримання її копії заяви про апеляційне оскарження

і подання після цього протягом 10-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя:підпис

З оригіналом згідно.

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2