Справа № 0618/2-а-1352/10
Суддя: Широкова Л. В.
Дата ухвалення: 2012-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 лютого 2012 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Худякова А.М., Снітка С.О.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 26 липня 2010 року,

по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій протиправними та стягнення допомоги та доплати як особі, яка проживає та працює на території радіоактивного забруднення , -

в с т а н о в и л а :

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що вона має статус громадянина, який постійно проживає та працює на території зони гарантованого добровільного відселення, а тому на підставі ст.ст. 37 і 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон України № 796-ХІІ) має право на отримання щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, а також доплати до заробітної плати.

Посилаючись на те, що зазначена грошова допомога і доплата до заробітної плати виплачується у розмірі меншому, ніж встановлений Законом України № 796-ХІІ, позивач просила стягнути на її користь з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області 2994,40 грн. недоплаченої грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування, та доплату до заробітної плати в сумі 37515,11 грн.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 26 липня 2010 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом 1 інстанції норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення та працює на території радіоактивного забруднення і перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення виплачується 2 мінімальні заробітні плати.

З матеріалів справи видно, що на виконання положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем щомісяця виплачувалися позивачу передбачені ст.39 Закону виплати в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи цей спір, суди першої інстанції з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягає саме норми статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача по доплаті до заробітної плати в розмірах, встановлених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Разом з тим, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати позивачу доплати до заробітної плати, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду 1 інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 195,197,198,200,205,206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області 26 липня 2010 року в частині стягнення грошових коштів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Олевської РДА Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 доплати до заробітної плати, відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за періоди з 01 березня 2009 року по 01 жовтня 2009 року з урахуванням виплачених коштів за вказаний період.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді:

_______________________________________________________________________

Справа № 22а/0690/892/12 Головуючий у суді 1 -ї інстанції ОСОБА_3

Категорія 100 Суддя-доповідач ОСОБА_4