Справа № 2а-23194/10/0570
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова І.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року справа №2а-23194/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Ляшенко Д.В.

ОСОБА_2

при секретарі судового засідання Чеплигіні П.І.

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача:ОСОБА_3 довіреність від 19.10.10р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ізоляція" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010р. у справі № 2а-23194/10/0570 (головуючий суддя І інстанції Наумова І.М.) за позовом Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м.Донецька до Приватного акціонерного товариства "Ізоляція" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 55379,58грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010р. у справі № 2а-23194/10/0570 задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м.Донецька до Приватного акціонерного товариства "Ізоляція", внаслідок чого стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Ізоляція" на користь Управління Пенсійного фонду України в Будьонівському районі м.Донецька заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, за період з листопада 2009р. по вересень 2010р. у розмірі 55379,58грн.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство "Ізоляція" просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Скаржник в апеляційній скарзі вказував на те, що на момент прийняття Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Закон України "Про пенсійне забезпечення" не передбачав обовязку відшкодування підприємствами виплачених працівникам пільгових пенсій на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що позбавляє загальне відшкодування пільгових пенсій статусу загальнообовязкового платежу та виключає обовязок підприємства відшкодовувати витрати на виплату і доставку пенсій призначених відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення, за період з листопада 2009р. по вересень 2010р. у розмірі 55379,58грн. Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно до абз.4 п.1 ст.2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п.6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 N 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004р. за N 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону (застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у таких розмірах: 20 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2004 році; 30 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2005 році; 40 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2006 році; 50 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2007 році; 60 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2008 році; 70 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених у 2009 році.

За правилами п.6.4 цієї Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

На виконання наведених вимог позивачем було надіслано відповідачеві відповідні розрахунки.

Згідно до вимог п.6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідач зобовязання по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з листопада 2009р. по вересень 2010р. у розмірі 55379,58грн. не виконав. За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно було прийнято рішення про стягнення зазначеної суми з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196,198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Ізоляція" на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010р. у справі № 2а-23194/10/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2010р. у справі № 2а-23194/10/0570 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 грудня 2010 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23 грудня 2010 року

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий Т.Г. Гаврищук

Судді С.В. ОСОБА_4 Ляшенко