Справа № 569/183/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Харечко С.П.
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" серпня 2016 р. Справа № 569/183/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кузьменко Л.В.

суддів: Іваненко Т.В.

Франовської К.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної служби МВС України у м.Львові про скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління патрульної служби МВС України у м. Львові, просить скасувати постанову ПСЗ № 127797 від 31 грудня 2015 року.

В обґрунтування вимог позову вказує, що 31 грудня 2015 року керувала автомобілем "Hyndai ix 35" по вул. Зеленій у м. Львові та була зупинена інспектором ПП роти №3 батальйону №4 УПП у м. Львові молодшим лейтенантом Юзвишиним А.В. Причина її зупинки, зі слів інспектора, порушення нею правил руху по смузі для руху маршрутних транспортних засобів внаслідок чого відносно неї винесена постанова серії ПСЗ № 127797 за ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вважає дії працівника патрульної служби неправомірними, оскільки ним не було складено протокол, не відібрано пояснень, не допитано свідків. Зазначає, що правил дорожнього руху не порушувала.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій , вказуючи на помилковість висновків суду першої інстанції, просить ухвалене рішення скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги апелянт обґрунтовує відсутністю в її діях правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, неврахування інспектором пояснень позивача та відсутністю доказів, достатніх для підтвердження вини позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 31 грудня 2015 року ОСОБА_3 керувала автомобілем "Hyndai ix 35"по вул. Зеленій у м. Львові на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів позначеної дорожнім знаком 5.8, чим скоїла адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що інспектором ПП роти №3 батальйону №4 УПП у м. Львові молодшим лейтенантом Юзвишиним А.В. щодо неї винесено постанову серії ПСЗ № 127797 від 31 грудня 2015 року та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Суд першої інстанції при вирішенні справи дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Проте колегія суддів апеляційного суду з таким висновком не погоджується з огляду на наступне.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав:

Частиною 3 ст.122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху, відповідно до п.17.1 яких на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Разом з тим, пунктом 17.2 Правил дорожнього руху передбачено, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Таким чином, законодавством передбачено можливість водіїв заїжджати на смугу для маршрутних транспортних засобів під час виїзду на дорогу у випадку її відокремлення переривчастою лінією дорожньої розмітки.

Позивач вказує, що вимушено здійснила виїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів через об"їзд ями на дорозі.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем всупереч ч.2 ст.71 КАС України наявність порушення ОСОБА_3 "Правил дорожнього руху" та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено з огляду на таке.

В матеріалах справи відсутній протокол про вчинення позивачем правопорушення.

Як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі позивач посилається на те, що такий протокол не складався.

Тому, аналіз матеріалів справи свідчить, що оскаржувана постанова винесена на місці вчинення правопорушення, без складання протоколу.

За загальним правилом відповідно до статті 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до приписів ст. 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 3 та ч.4 ст.122 КУпАП.

Стаття 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, відповідно до частини першої цієї статті протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185 3 цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (частина друга статті 258 КУпАП).

Відповідно до частини третьої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналіз положень частин першої та другої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (передбачені законом незначні правопорушення - самовільне сінокосіння, засмічення лісів, безквитковий проїзд тощо).

Статтею122 КУпАП передбачено адміністративні правопорушення на автомобільному транспорті, за які накладаються адміністративні стягнення, у тому числі за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Частина перша статті 258 КУпАП не містить посилання на статтю 122 КУпАП. Відповідно на ці правовідносини не поширюється положення частини третьої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 122 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Слід також зазначити, що наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 затверджено "Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі"

Відповідно до абзацу другого пункту п"ятого вказаної Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122- 2, 122- 4, 122- 5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Отже, дії відповідача щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем є неправомірними.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Відповідно до розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі". "Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 вказаного розділу передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, уповноваженими на те особами без складання протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП.

Такі правові позиції узгоджуються з Узагальненим Науково-Консультативним Висновком Вищого адміністративного суду України "Застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП" від 01.07.2015 року.

З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо підтвердження вини позивача у порушенні нею Правил дорожнього руху, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП в діях ОСОБА_3, та з огляду на порушення відповідачем приписів щодо фіксації адмінправопорушення, а тому дії відповідача по винесенню оскаржуваної постанови з урахуванням вищенаведеного є протиправними, а постанова ПСЗ № 127797 від 31 грудня 2015 року. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від "18" березня 2016 р. скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 127797 від 31 грудня 2015 року винесену інспектором ПП роти № 3 батальйону № 4 УПП у м. Львові молодшим лейтенантом Юзвишиним А.В, про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кузьменко

судді: Т.В. Іваненко

К.С. Франовська

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління патрульної служби МВС України у м.Львові вул.Перфецького,19,м.Львів,Львівська область,79053

- ,