Справа № 2а-665/10
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2011-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2011 р. Справа № 36865/10/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги управління Пенсійного фонду в Чортківському районі Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Чортківському районі Тернопільської області про стягнення заборгованості та зобов'язання здійснити перерахунок доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та їх виплату,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся 05.10.2010 року в суд з адміністративним позовом про стягнення заборгованості та зобов'язання здійснити перерахунок доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та їх виплату згідно із законодавством.

В обґрунтуванні позовних вимог покликається на те, він є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4), а тому відповідно до ч.2 ст. 39 Закону України « Про статус в соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання доплати до пенсії як непрацюючий пенсіонер в розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Звертає увагу на те, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» нарахування та виплата додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, оскільки особам віднесеним до категорії 4 додаткова пенсія призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. Однак відповідач не виплачує йому належні суми, а тому він просить зобов'язати управління Пенсійного фонду в Чортківському районі Тернопільської області здійснити перерахунок та доплату державної пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, особам віднесеним до категорії 2, 3, 4 у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком та виплачувати доплату до пенсії і додаткову пенсію із дотриманням вимог ст.ст. 39, 51, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням розміру заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік або іншим відповідним законодавством та здійснити виплату недоплачених коштів за весь період з 2007 року по даний час.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2010 року позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити йому доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 25 жовтня 2010 року та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 15 відсотків пенсії за віком за періоди з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 25 жовтня 2010 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд виходив з того, що дія положення ст. 39 вище згаданого закону була зупинено Законом України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет на 2007 рік» і визнано, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року внесення таких змін до Закону визнано неконституційними, оскільки «не можуть вноситись зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України». Згідно рішення Конституційного суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 «законом про Держбюджет не може вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватись окремі закони». Тому внесення змін до ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційним.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управління Пенсійного фонду в Чортківському районі Тернопільської області подало апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області здійснює свої повноваження по ефективному та цільовому використанню коштів Пенсійного фонду України. Останній виступає як розпорядник коштів державного бюджету і отримавши асигнування з державного бюджету виплачує бюджетні кошти за цільовим призначенням, тобто проводить фінансування пенсій допомоги вище вказаної категорії громадян. Відповідно до ст. 39 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу як не працюючому пенсіонеру, що проживає на території посиленого радіоекологічного контролю, було призначено підвищення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його розмір встановлено в сумі 5, 20 грн. і дійсне по даний час. Фінансування виплат призначених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться з Державного бюджету, а Державним бюджетом профінансовано Пенсійний фонд у тих розмірах, які були виплачені, тому Пенсійний фонд немає підстав для виплати сум, які вимагає позивач. З 1 січня 2008 року позивачу виплачувалась доплата за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до змін внесених законом про бюджет на 2008 рік , а з 22 травня по даний час у розмірі 5 відсотків від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. А до 1 січня 2008 року додаткова пенсія виплачувалась згідно діючого на той час Закону про «чорнобильців», де в ст. 51 передбачено розмір додаткової пенсії в залежності від мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком, який використовувався для обрахунку цих доплат передбачено в постанові Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року. В даній постанові вказано, що виходячи з розміру 19,91 грн. проводиться розрахунок дадаткових пенсій, передбачених Законом про «чорнобильців». Вважає, що позивачем пропущено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду, не вказано причини пропущення строку, не заявлено вимогу про його поновлення.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає її частково аргументованою.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Колегією суддів встановлено та підтверджено наявними у справі матеріалами, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії В-І № 308943 громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, виданого 01 грудня 1992 року Тернопільською обласною державною адміністрацією.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територія радіоактивного забруднення, проводиться доплата до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 51 цього Закону особам, віднесеним до 4-ї категорії щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

З відповіді управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області вбачається, що позивачу доплата до пенсії виплачувалася в розмірі 5,20 грн. щомісячно згідно постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 27.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи». Тобто така доплата проводилася не на рівні мінімальної заробітної плати, як це передбачено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю з моменту призначення пенсії виплачувалась в розмірі 15 відсотків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України розмірі 19, 91 грн., а з 01.01.2008 року у розмірі 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» яким внесені зміни до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» саме в частині встановлення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлений постановою Кабінету Міністрів України за № 836 у 1996 році розмір щорічної допомоги громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженим споживанням продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства та допомога громадянам, які являються пенсіонерами не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.

Оскільки ні Верховна Рада України , ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та законодавство щодо розмірів мінімальних заробітних плат, а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 року № 836. Розмір мінімальної заробітної плати визначається Законом України «Про Державний бюджет» на відповідний рік і цей розмір береться до розрахунку на момент виплати доплати.

Дія положення ст. 39 даного Закону була зупинена Законом України від 19 грудня 2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» і визначено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року внесення таких змін до Закону визнано неконституційними, оскільки «не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України».

Станом на 2007 рік ч. 3 ст. 51 Закону передбачала, що особам віднесеним до категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком. З 1 січня 2008 року внесено зміни до ст. 51 Закону в частині встановлення додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю особам, віднесеним до 4 категорії в розмірі 5 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10 рп/2008 «законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх не чинними мають використовуватись окремі закони». Тому внесення змін до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, «інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність». Таким чином, зміни внесені до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» припинили свою чинність з 22 травня 2008 року.

Вказаними рішеннями Конституційного Суду України визначено, що вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано посилання представника відповідача на пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду, який передбачений ч.2 ст. 99 КАС України.

При вирішенні адміністративного позову ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку йому пенсії за період 2007-2010 років, судом першої інстанції безпідставно не враховано, що згідно із ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлений законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч. 1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції).

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст., 195, 196 ч.4, 197, 198, 202, 205 ч. 2, 207, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Чортківському районі Тернопільської області задоволити частково.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2010 року по справі № 2а-665/10/1916 скасувати та постановити нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду в Чортківському районі Тернопільської області неправомірними та зобов'язати провести ОСОБА_1 нарахування та виплату до пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю починаючи з 05.04.2010 року в розмірі однієї мінімальної заробітної плати як доплати непрацюючому пенсіонеру, що проживає в радіоактивній зоні та у розмірі 15 відсотків від мінімальної пенсії за віком, що складає додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю у відповідності до ст. ст. 39, 51 ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Врешті позовні вимоги залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М.Обрізко

ОСОБА_2

Судді І.О.Яворський