Справа № 759/7126/16-а
Суддя: Ключник А. С.
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7126/16-а

пр. № 2-а/759/188/16

22 серпня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С., за участю секретаря судового засідання Немировської А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, в якому просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати надати останнього йому статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом першої групи довічно внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Також зазначив, що у 1986 році працював на посаді слюсара в Київській ПМК № 237 тресту «Укррадгоспспецбуд» та в період 30.07.1986 року по 21.10.1986 року був відряджений в м. Прип'ять де виконував роботи, пов'язані із демонтажем, завантаженням на транспорт і транспортування шліфувального обладнання, в зв'язку з аварією на ЧАЕС, що підтверджується маршрутним листом. Згідно вкладки № НОМЕР_2 до посвідчення серії НОМЕР_1 та довідки МСЕК серії КВ-1 № 008246, позивачу довічно встановлено другу групу інвалідності, причина захворювання - захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно експортного висновку Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 4/99 від 24.02.1999 року, захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також позивач зазначив, що був залучений до ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань ЦО у 1986 році, внаслідок чого став інвалідом 2 групи внаслідок захворювань, пов'язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 13.05.2016 року звернувся до відповідача з заявою в якій просив надати статус інваліда війни.

Проте, листом від 16.05.2016 року, йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю документального підтвердження.

Таку відмову вважає протиправною та на підставі цього та у відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який передбачає, що до ветеранів війни, крім інших категорій громадян, належать також особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, позивач просить зобов`язати відповідача встановити йому статус, як інваліда війни та видати відповідне посвідчення.

У судове засідання 22.08.2016 року, позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак направив до суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 26).

Представник відповідача в судове засідання 22.08.2016 року, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, однак направив до судузаперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що законних підстав для встановлення позивачу статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення Управлінням праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації не має та просив справу розглянути у їх відсутність (а.с.28-29).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серії № НОМЕР_3 від 06.08.2014 року та вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.08.2014 року (а.с.13).

Згідно «маршрутного листа» заводу «Юпітер», ОСОБА_1 в період з 30.07.1986 року по 21.10.1986 року був відряджений в м. Прип'ять де виконував роботи, пов'язані із демонтажем, навантаженням на транспорт і транспортування обладнання(а.с. 9).

Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що наслідком цієї роботи стало захворювання, яке є причиною його інвалідності та посилається на експортний висновок Київської регіональної міжвідомчої експертної комісії № 4/99 від 24.02.1999 року, де зазначено, що захворювання пов'язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.8).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК, серії № КВ-1 № 008246, ОСОБА_1 довічно встановлено другу групу інвалідності, причина захворювання - захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 12).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать військовослужбовці, особи вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 року № 302 із змінами та доповненнями «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» передбачено, що посвідчення інваліда війни видасться на підставі довідки медико-соціальної експертизи про групу та причину інвалідності.

Відповідно до законодавства колишнього СРСР, заходи Цивільної оборони (далі -ЦО) носили обов'язковий характер, а створення служб та формувань ЦО здійснювалось за територіально-виборчим принципом із зарахуванням до них максимальної кількості працездатного населення. У зв'язку з тим, що план ЦО в період аварії на ЧАЕС не вводився, працівники, які залучались для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від інших міністерств та відомств і стали інвалідами внаслідок пов'язаних з цим захворювань, не можуть бути віднесені до осіб, що підпадають під дію вимог п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не поширюється на осіб, які направлялись на виконання робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС органами управління у справах ЦО, створеними у складі підприємств, установ і організацій. Умови визначення правового статусу цих категорій осіб та їх соціального захисту регулюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи не містять інформації, яка б підтверджувала факт особистої участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони. Зазначені документи тільки підтверджують факт прийняття участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі яких йому було встановлено причинний зв'язок інвалідності з наслідками аварії на ЧАЕС та надано статус постраждалого від Чорнобильської катастрофи 1 категорії та інвалідність 2 групи.

Зважаючи на те, що в документах наданих громадянином ОСОБА_1 відсутнє документальне підтвердження залучення його особисто до формування ЦО згідно з наказом чи розпорядженням, а також відсутні документи про створення такого формування, підстав для встановлення йому статусу інваліда війни не має.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, та керуючись ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 9, 11, 69-71, 94, 99, 158-163, 185-187, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. Ключник