Справа № 815/2145/16
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2145/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

секретаря Швеця В.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ПІВДЕННА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про корегування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ПІВДЕННА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» (далі ТОВ «УПЗК») до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про корегування митної вартості товарів №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року та визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500040001/2016/00047 від 25.03.2016 року.

Позивач зазначив, що в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності ним 05.01.2015 року укладено контракт №05/01-USGC з компанією «Fuji Industries Limited» на придбання товару, відповідно до якого в Україну прибула партія товару - полотна трикотажні з бавовни, пофарбовані, у зв'язку з чим 18.03.2016 року з метою декларування товару до Одеської митниці подано тимчасову митну декларацію № 500040001/2016/001911 із визначенням митної вартості товару. Митна вартість товару визначена за основним методом за ціною договору та надані відповідні документи: Контракт № 05/01-USGC від 05.01.2015, Додаткова угода № 1 від 12.10.2015, Додаткова угода № 2 від 04.01.2015, Інвойс № TU0337 від 09.02.2016, Пакувальний лист № GATU8210337 від 09.02.2016, Коносамент № 16/02/300/00097-0000111 від 14.02.2016, Сертифікат походження № 0223057 від S016.

Між тим відповідач витребував додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товару. Зазначена вимога Одеської митниці декларантом не була виконана, відповідачем прийняті оскаржувані картка відмові в прийнятті митної декларації та Рішення про корегування митної вартості товару.

Позивач оформив митну декларацію № 00040001/2016/002118 від 25.03.2016 року з метою випуску товару у вільний обіг, та скориставшись правом надання додаткових документів протягом 80 днів з дня випуску товару 26.04.2016 року надав документи до митниці з проханням прийняти рішення про визнання митної вартості товару та скасування Рішення про корегування митної вартості товару від 25.03.2016 року. До заяви додані Контракт №05/01-USGC від 05.01.2015, Прайс - лист № ТU0337 від 05.02.2016, Висновок експерта № 17-1/04-2016 від 25.04.2016року.

Однак листом № 1559/10/15-70-19 від 29.04.2016 року, Відповідач його повідомив про відсутність підстав винести письмове рішення щодо визнання явленої митної вартості та скасування рішення про коригування заявленої митної вартості 500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року.

На думку позивача аналіз норм МКУ щодо визначення митної вартості товару та переліку документів щодо митного оформлення товарів, прав та обов'язків декларанта та митного органу (ст.ст.51-63) дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Разом з тим дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Позивач стверджує, що Рішення про визначення митної вартості товару митниця прийняла, не застосувавши жодного іншого методу, крім шостого (резервного), при цьому, не обґрунтувавши необхідності застосування саме цього методу та не зазначивши, які саме розбіжності містять документи, що підтверджують вартість ввезеного товару, та які були подані декларантом. Надані ним до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

У Рішенні про визначення митної вартості товару митниця зазначила недостовірні відомості: - твердження про те, що у контракті не визначено строки оплати за товар не відповідає дійсності, адже в ньому є відсилочна норма, яка зазначає цю обставину в інвойсі, в якому чітко зазначені умови оплати; - твердження про порушення ч.8 ст. 53 МКУ та не надання документів про страхування не відповідає дійсності, адже ч.8 ст. 53 МКУ передбачає, серед іншого, документи, що визначають митну вартість якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. В даному випадку страхування не здійснювалось. Жодних порушень не було; - твердження про те, що «у п.2 угоди не відображено які саме складові входять у вартість товару зазначену Продавцем, у той же час у наданих товаросупровідних документах відсутня інформація щодо таких складових вартості передбачених умовами поставки CIF» не дає розуміння що саме мав на увазі інспектор, який нормативно правовий акт передбачає обов'язковість наявності в угоді складових вартості та яким чином відсутність зазначеної інформації може вплинути на рівень митної вартості товару.

Позивач зазначив, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законі підстави для витребування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - суб'єкта владних повноважень Одеської митниці ДФС позовні вимоги не визнав,просив у задоволені позову відмовити, підтримав позицію викладену у запереченнях на позов (а.с.75-87), в яких зазначив, що позивач разом з митною декларацією подав документи, які містили розбіжності, а також надані позивачем документи не містили всіх відомостей, що докують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей піни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме у пункті 3.4 контакту від 05.01.2015 передбачено, що умови та оплати за товар зазначаються в проформах - інвойсах або інвойсах; в угоді умови та строки оплати за товар не визначено; в інвойсі № TU0337 від 09.02.2016 (протягом 30 днів після митної очистки вантажу), умови оплати не визначені. Проте п. 1.7 Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів). яке затверджено наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001, передбачено,. що розділ "Умови платежів" зовнішньоекономічного договору визначає валюту платежу, спосіб, порядок та строки фінансових розрахунків та гарантії виконання сторонами взаємних платіжних зобов'язань.

Крім того, пункти 18, 19. 20 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН «Формуляр-зразок уніфікованого рахунку-для міжнародної торгівлі» (ECE/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) передбачають, що формуляр-зразок має три групи полів даних: у перший містяться відомості про угоду (сторони, умови і таке інше), у другому - опис товарів рахунку та кількості і таке інше, а у третій - додаткові витрати, вирахування та загальна рахунку з посвідчувальною заявою, якщо вона є необхідною. Відомості про угоду наводяться з наступними заголовками, зокрема, з заголовком "Умови поставки та платежу" - ці відомості повинні зазначатися або конкретним посиланням на стандарті умови, такі, як ІНКОТЕРМС. або шляхом точного опису застосовуваних умов.

Таким чином, умови оплати повинні бути визначені в обов'язковому порядку, проте в інвойсі відсутні данні про умови оплати за товар, у той час п. 3.4 і контракту від 05.01.2015 № 05/01-USGC визначено, що оплата може бути здійснена як попередня оплата згідно інвойсу, так і можлива відстрочка платежу, що виключало можливість перевірки органом доходів і зборів числового значений заявленої митної вартості у відповідності до умов ч. 1 ст. 54 МКУ.

Також відповідно до наданого інвойсу № TU0337 від 09.02.2016 поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA; але документи, що підтверджують вартість страхування до митного оформлення не надавались, що суперечить вимогам ч.8 ст. 53 МКУ.

На думку представника відповідача відсутність в п.2 зовнішньоекономічного договору від 05.01.2015 № 05/01-USGC не відображено, які саме складові входять у вартість товару, зазначену продавцем, у той же час у наданих товаросупровідних документах відсутня інформація щодо таких складових вартості, передбачених умовами поставки CIF (Інкотермс 2010) як маркування, пакування, вартості самої упаковки, страхування та доставки товару до пункту призначення, що унеможливлювало перевірку та співставлення складових заявленої декларантом митної вартості товару.

Позивачем не були надані додатково витребувані документи. З метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості з урахуванням інформації, яка наявна в органі доходів і зборів, між декларантом та Одеською митницею були проведені консультації та було обрано метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод№3). З урахуванням інформації ЄАІС встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких було здійснено є більшим, ніж заявлений декларантом: по товару №1-4,7047дол.США/кг (митна декларація №125130013/2016/401132 від 03.02.2016), ніж заявлено декларантом - 3,60 дол. США/кг

Позивач надіслав до Одеської митниці ДФС лист від 26.04.2016 №26/04-01 щодо скасування рішення про коригування митної вартості №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016. У відповідь Одеська митниця ДФС листом №1559/10/15-70-19 від 29.04.2016 повідомила позивача про те. що висновок експерта від 25.04.2016 №17-12/04-2016 зроблений на основі наданих до митного оформлення товросупровідних документах, тобто, експерт посилається виключно на цінову політику фірми-виробника товару орієнтовану безпосередньо на позивача, а не на кон'юктуру ринку в цілому. Також, експертом не зазначено, які саме використовувались джерела інформації під час проведення експертизи. Зазначений висновок від 25.04.2016 № 17-12/04-2016 при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів носить інформаційний характер.

Наданий прайс-лист від 15.02.2016 не має терміну дії зазначених у пропозиціях цін. Крім того, оскільки місцем призначення в прайс-листі вказана Одеса та міститься посилання на зовнішньоекономічний контракт він не може розглядатися в якості комерційноїпропозиції продукції виробника необмеженому колу заінтересованих покупців та підтвердженням митної вартості. Інші документи не надані. У митниці не було підстав для скасування рішення про корегування митної вартості №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016року.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, судом встановлено, в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності 05.01.2015 року позивачем (покупець) укладений з компанією «Fuji Industries Limited» (продавець) контракт №05/01-USGC, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець покупає товар згідно з проформ-інвойсів або інвойсів, в яких зазначається кількість та ціна товару (а.с.21-26)

Відповідно до зазначеного контракту в Україну прибула партія вантажу. Позивач здійснив декларування зазначеного товару, який ввезений в Україну, подавши тимчасову митну декларацію № 500040001/2016/001911 від 18.03.2016 року (а.с.92-93). Митна вартість товару відповідно до ст.266 Митного кодексу України визначена за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) відповідно до Інвойсу № TU0337 від 09.02.2016року (а.с.98), надані інші документи.

Відповідно до ст.260 МКУ якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митни режимм. та під зобов'язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Одеська митниця повідомила позивача про наявність розбіжностей в документах та висунула вимогу про надання протягом 10 днів надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації (актуальну на поточну дату), каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення.

18.03.2016 року складений акт про проведення фізичного огляду товарів (а.с.152).

25.03.2016 року позивач повідомив митницю, що окрім наданих документів згідно п.2 ст.53 МКУ на підтвердження митної вартості товару протягом 10 днів, надати документи не може з приводу того, що їх не існує та просив прийняти рішення на підставі наявних документів (а.с.156).

25.03.2016 року Одеською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500040001/2016/00047 (а.с.13-14).

Крім того, Одеська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року, згідно з яким визначила вартість товарів за ціною договору щодо подібних товарів, з роз'ясненням декларанту у разі незгоди з вказаним рішенням права на його оскарження, а також права на випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу (а.с.11-12).

Позивач подав декларацію №500040001/2016/002118 від 25.03.2016 року та товар був випущений у вільний обіг.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

Згідно з рішенням про корегування митної вартості товарів від №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року підставою для вимоги відповідачем у позивача додаткових документів зазначено те, що подані документи містять розбіжності, а саме:

у пункті 3.4 контакту від 05.01.2015 №05/01-USGC умови та строки оплати за товар зазначаються в проформах - інвойсах або інвойсах; в зовнішньоекономічній угоді умови та строки оплати за товар не визначено. В інвойсі № TU0337 від 09.02.2016 вказано тільки строк оплати (протягом 30 днів після митної очистки вантажу), умови оплати не визначено;

відповідно до наданого інвойсу № TU0337 від 09.02.2016 поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA; але документи, що підтверджують вартість страхування до митного оформлення не надавались, що суперечить вимогам ч.8 ст. 53 МКУ;

в п.2 угоди не відображено, які саме складові входять у вартість товару, зазначену продавцем, у той же час у наданих товаросупровідних документах відсутня інформація щодо таких складових вартості, передбачених умовами поставки CIF (у тлумаченні редакції від 01.01.2011 року видання від 01.01.2000 №560 Правил Інкотермс 2010 Міжнародної торговельної палати) як: маркування, пакування, вартості самої упаковки, страхування та доставки товару до пункту призначення,- що унеможливлює перевірку та співставлення складових заявленої декларантом митної вартості товару.

У зв'язку з вказаними обставинами, Одеська митниця в порядку ч. 3 ст. 53 МКУ на підтвердження заявленої митної вартості затребувала надати протягом 10 календарних днів наступні документи: виписку з бухгалтерської документації (актуальну на поточну дату), каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення (а.с.12)..

25.03.2016 року позивач повідомив митницю, що окрім наданих документів згідно п.2 ст.53 МКУ на підтвердження митної вартості товару протягом 10 днів, надати документи не може з приводу того, що їх не існує та просив прийняти рішення на підставі наявних документів.

Дослідивши документи, які були надані позивачем Одеській митниці в обґрунтування митної вартості товару за митною декларацією № 500040001/2016/001911 від 18.03.2016 року та зазначені у якості підстав наявні розбіжності у наданих документах щодо визначення митної вартості товару суд дійшов до наступного висновку.

Суд вважає необґрунтованим зазначення у якості підстави витребування додаткових документів щодо заявленої митної вартості товару на те, що в зовнішньоекономічній угоді умови та строки оплати за товар не визначено, а відповідно до пункту 3.4 контакту від 05.01.2015 №05/01-USGC умови та строки оплати за товар зазначаються в проформах - інвойсах або інвойсах, проте в інвойсі № TU0337 від 09.02.2016 вказано тільки строк оплати (протягом 30 днів після митної очистки вантажу), умови оплати не визначено.

Відповідач у запереченнях зазначив, що умови платежів зовнішньоекономічного договору встановлюються шляхом визначення валюти платежу, способу, порядку та строків фінансових розрахунків.

Згідно з п.2.2 контакту від 05.01.2015 №05/01-USGC кількість товару і ціна за одиницю товару визначається продавцем в проформах - інвойсах або інвойсах. У п.3.2, п.3.3 контракту зазначено, що платежі повинні здійснюватися у доларах США, покупець зобов'язується оплачувати товар згідно з проформами - інвойсами або інвойсами.

В інвойсі № TU0337 від 09.02.2016 вказано не тільки строк оплати (протягом 30 днів після митної очистки вантажу), а також відповідно до контракту кількість товару, його ціна та загальна сума у доларах США. Тобто умови оплати визначені.

Щодо підстави витребування додаткових документів про заявлену митну вартість товару - не надання декларантом документів, що підтверджують вартість страхування до митного оформлення з урахуванням зазначення в інвойсі того, що поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA, суд вважає її обґрунтованою, та вважає неспроможною позицію позивача, якій стверджує, що в даному випадку страхування не здійснювалось, а тому жодних порушень ст. 53 МКУ не було, оскільки відповідно до п.8 ч.2 ст.53 МКУ страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування надаються якщо здійснювалося страхування.

Умови поставки сторонами визначаються або до правил ІНКОТЕРМС або в контракті повинні зазначатися точний опис умов поставки товару.

У п.2.1 контакту від 05.01.2015 №05/01-USGC зазначено, що товар поставляється на умовах, оговорених проформах - інвойсах або інвойсах згідно толкуванням (ІНКОТЕРМС 2010).

ІНКОТЕРМС - це офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торговельної палати.

В митній декларації та інвойсі зазначено, що умовами поставки є СІF Одеса.

ІНКОТЕРМС визначає СІF як COST, INSURANCE AND FREIGHT (... named port of destination) ВАРТІСТЬ, СТРАХУВАННЯ ТА ФРАХТ (... назва порту призначення).

Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

Продавець зобов'язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. За умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

До обов'язків продавця належить: - надати товар із комерційним рахунком-фактурою у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором; - за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до названого порту призначення звичайним судноплавним маршрутом морським (або, у відповідному випадку, внутрішнім водним) судном такого типу, що звичайно використовується для перевезення товарів з характеристиками, аналогічними визначеним у договорі купівлі-продажу; - за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття; - здійснити поставку товару на борт судна в порту відвантаження в узгоджену дату або в межах узгодженого періоду.

Таким чином, при умовах поставки товару СІF Одеса позивач як декларант повинен мати страховий поліс або інший доказ страхового покриття, якій укладається покупцем та передається продавцю.

Ненадання позивачем документу про страхування товару та твердження, що товар не страхувався, свідчить про недотримання умов поставки СІF Одеса, про що зазначено у документах позивача, наданих митниці, і таким чином виникають інші питання щодо митної вартості товару, викладені митним органом, зокрема, маркування, пакування, вартості самої упаковки, страхування та доставки товару до пункту призначення, оскільки при дотриманні умов поставки товару СІF Одеса згідно з ІНКОТЕРМС (А9) продавець зобов'язаний нести витрати, пов'язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов'язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування.

Таким чином, при дотриманні умов поставки СІF Одеса забезпечення поставки товару до порту призначення, його упаковки, маркування, страхування входить до обов'язку продавця та в ціну товару, зазначену в інвойсі, в іншому випадку декларант зобов'язаний надати документи у підтвердження митної вартості товару, а митний орган має право витребувати таки документи.

Згідно зі ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідачем були встановлені підстави для витребування додаткових документів щодо визначення митної вартості товарів, які позивачем надані не були у 10-дений строк.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Митним органом був застосований другорядний метод визначення митної вартсоті товару з використанням митної декларації №125130013/2016/401132 від 03.02.2016 року.

Згідно з копією наданої декларації №125130013/2016/401132 від 03.02.2016 року товар є подібним та поставлявся з Туреччини.

Відповідач зазначив у запереченнях, що другий другорядний метод за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосований, оскільки ідентичними є товари однакові за всіми ознаками, у тому числі щодо фізичних характеристик товару, якості та репутації на ринку. Таки данні у митного органу були відсутні.

Позивач оформив митну декларацію № 00040001/2016/002118 від 25.03.2016 року з метою випуску товару у вільний обіг.

Відповідно до ч.8-10 ст.55 МКУ протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Скориставшись правом надання додаткових документів протягом 80 днів з дня випуску товару 26.04.2016 року надав документи до митниці з проханням прийняти рішення про визнання митної вартості товару та скасування Рішення про корегування митної вартості товару від 25.03.2016 року. До заяви додані Контракт №05/01-USGC від 05.01.2015, Прайс - лист № ТU0337 від 05.02.2016, Висновок експерта № 17-1/04-2016 від 25.04.2016року.

Однак листом № 1559/10/15-70-19 від 29.04.2016 року, Відповідач його повідомив про відсутність підстав винести письмове рішення щодо визнання явленої митної вартості та скасування рішення про коригування заявленої митної вартості 500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року (а.с.19-20).

Відповідач зазначив, що надані документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору, оскільки прас-лист не має терміну дії зазначених в пропозиціях цін, а висновок експерта від 25.04.2016 року носить інформаційний характер, оскільки зроблений лише на основі наданих до митного оформлення товаросупроводних документів, тобто орієнтований безпосередньо на позивача, а не на кон'юнктуру ринку в цілому. Суд вважає вказану позицію відповідача обґрунтованою, а також враховує те, що висновок експерта від 25.04.2016 року підписаний директором (експертом) ОСОБА_2 та складений на підставі договору про надання послуг від 29.09.2015 року, укладеного між позивачем та філією «Одеській аукціонний центр» ПАТ державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів» в особі директора ОСОБА_3, якій діє на підставі Положення про філію, довіреностей, Закону україни «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», Сертифікату суб'єкта оціночної діяльності з Фондом державного майна України №16639/14 від 25.06.2014 року (а.с.32,57-59).

Згідно з положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» та вищевказаними документами висновок зроблений оцінювачем майна - філією«Одеській аукціонний центр» , директором якої є ОСОБА_2. Відповідно до положень положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» результати оціночної діяльності оформлюються звітом або актом оцінки майна. Повноваження експертів щодо надання висновків регламентовано Законом України « Про судову експертизу».

Статтею 86 КАС України визначено, що, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Статтею 70 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позивач не довів ти обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог, та вони не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ПІВДЕННА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500040001/2016/00047 від 25.03.2016 року.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ПІВДЕННА ЗЕРНОВА КОМПАНІЯ» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №500040001/2016/410011/2 від 25.03.2016 року, картки відмови в прийнятті митної декларації, в митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №500040001/2016/00047 від 25.03.2016 року.

19 серпня 2016 року.