Справа № 484/1376/16-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 484/1376/16-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Маржина Т.В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області, третя особа ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Підгороднянської селищної ради Первомайського району Миколаївської області (далі Підгороднянська СР), третя особа ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення XXXXIII сесії шостого скликання Підгороднянської СР від 11 вересня 2015 року №6.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що є власником квартири в будинку АДРЕСА_1 в смт. Підгородна, тобто є співвласником багатоквартирного житлового будинку, що розташований на відповідній прибудинковій території. Оскаржуваним рішенням відповідача було надано дозвіл громадянину ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0,0080 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, із земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність чи користування, в межах смт. Підгородна. Вважає таке рішення протиправним і просить його скасувати, оскільки воно порушує її права як співвласника багатоквартирного будинку, тому що надана ОСОБА_4 земельна ділянка розташована на прибудинковій території.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач та її представники повністю підтримали позов, та наголошували на тому, що земельна ділянка, відведена ОСОБА_4 під будівництво гаража є частиною прибудинкової території, крім того на ній розташовані самочинні споруди ОСОБА_2 - літня кухня та вбиральня.

Представник відповідача в судовому засіданні суду першої інстанції позов визнав повністю, посилаючись на те, що під час прийняття оскаржуваного рішення Підгороднянською СР не були враховані інтереси мешканців будинку АДРЕСА_1. Однак, зазначив, що у відповідача були всі законні правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні суду першої інстанції проти позову заперечували, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 до відповідача подані усі необхідні документи; оскаржуваним рішенням йому лише надано дозвіл на складання проекту землеустрою, а не земельну ділянку у власність; згідно виготовленого ним проекту землеустрою земельна ділянка розташована поза межами прибудинкової території будинку будинку АДРЕСА_1 і не торкається самовільних споруд позивачки - літньої кухні та вбиральні. Просили відмовити в задоволенні позову.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2016 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Рішенням №6 від 11 вересня 2015 року XXXXIII сесії шостого скликання Підгороднянської СР було надано дозвіл громадянину України ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки площею 0,0080 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, із земель житлової та громадської забудови, які не надані у власність чи користування, в межах смт. Підгородна Підгороднянської СР.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено порушення селищною радою будь-яких прав позивачки ані як співвласниці багатоквартирного будинку, ані як власниці якихось будівель чи споруд, внаслідок прийняття оскаржуваного рішення.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, п.п.1, 2, 4 ст. 42, ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України, п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що земельна ділянка, відведена ОСОБА_4 під будівництво гаража є частиною прибудинкової території, а тому рішення XXXXIII сесії шостого скликання Підгороднянської СР від 11 вересня 2015 року №6 підлягає скасуванню.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції пленарних засідань селищної ради віднесене вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 121 ЗК України кожен громадянин України має право на безоплатне отримання один раз земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів в розмірі не більше 0,01 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений у п.6 ст. 118 ЗК України, якої встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації подають до відповідного органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, клопотання, в якому має бути зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовані розміри.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 8 ст. 118 ЗК України передбачене погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у визначеному законом порядку.

Лише після вчинення усіх зазначених дій відповідний орган місцевого самоврядування приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмову у такому затвердженні, яка також має бути мотивована (ч.9 ст. 118 ЗК України).

Статтею 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Враховуючи всі вищевикладені норми, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення відповідає критеріям, зазначеним у ст. 2 КАС України (процедури прийняття оскаржуваного рішення, компетенцію органу, який його прийняв, а також дотримання принципів неупередженості, розсудливості, пропорційності, рівності перед законом тощо)

Водночас, відповідно до п.п.1, 2, 4 ст. 42 та ст. 83 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Відповідно до пункту 3 Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків, затверджених Наказом №389 Мінрегіону від 29 грудня 2011 року: … мінімально допустима величина прибудинкової території не може бути меншою за територію технічного обслуговування відповідного багатоквартирного житлового будинку, якщо зазначене можливе в існуючій забудові.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.

Судова колегія зазначає, що ОСОБА_2 не надано суду належного документального підтвердження, що спірна земельна ділянка відноситься до прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 в смт. Підгородна.

Натомість, в рішенні XXXXIII сесії шостого скликання Підгороднянської СР від 11 вересня 2015 року №6 зазначено, що спірна земельна ділянка виділена із земель, які не надані у власність чи користування.

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які брали участь у справі, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук'янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.