Справа № 686/3945/16-а
Суддя: Мороз В. О.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/3945/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області у складі

головуючого судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому рядового поліції ОСОБА_5, Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

встановив:

18 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до Інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Хмельницькому рядового поліції ОСОБА_5, Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови про адміністративне правопорушення ПС2 №865502 від 31.01.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 425 грн. за те, що він 31.01. 2016 р. о 20 год. 50 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому в дворі будинку № 14 по вул. Інституцькій, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Позивач посилається на те, що вищевказана постанова є безпідставною, незаконною та необґрунтованою, оскільки ПДР він не порушував. Розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення відбувалось не на місці вчинення правопорушення та за його відсутності. Відповідну постанову йому не було оголошено. Крім того, йому не було роз'яснено його права, не було надано можливості надати свої пояснення і заперечення та скористуватися юридичною допомогою. Не було складено відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що він заперечував факт вчинення правопорушення. Крім того, зазначає, що взагалі не керував, а стояв на вулиці, а працівники поліції його транспортний засіб не зупиняли, а тому він не зобовязаний був мати при собі, або предявляти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Копію постанови на місці йому вручено не було, а працівники поліції намагалися вручити таку у приміщенні лікарні близько 05.00 год. наступного дня.

Також просить поновити строк предявлення адміністративного позову на звернення до суду, оскільки з 01.02.2016 року він із струсом головного мозку та травматичною нейропатією правої верхньої кінцівки перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні № 1 ОСОБА_6 міської лікарні, а постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №865502 від 31.01.2016 року він не отримував. Копію вказаної постанови було отримано його представником ОСОБА_3 лише 08.02.2016 р., а тому дану позовну заяву подано 18.02.2016 року (протягом десяти днів з дня отримання постанови).

Позивач та його представники в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили задовольнити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного адміністративного позову, вказавши, що під час патрулювання рядового поліції ОСОБА_5 із інспектором Стрембіцькою Г.А., останнім надійшло повідомлення про те, що певна особа керує автомобілем в стані алкогольного спяніння, з метою перевірки виїхали на місце, де водієм виявися позивач який дійсно згідно із повідомлення, перебував з явними ознаками алкогольного спяніння. На закону вимогу предявити посвідчення на право керування позивач не предявив. В свою чергу, були предявлені реєстраційний документ на ТЗ та медичну довідку про стан здоровя. Крім того, зазначили, що у діях інспектора патрульної поліції щодо винесення постанови порушень не було. Оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, її суть обставинам правопорушення, та факти, викладені у ній підтверджуються наданими суду відео матеріалами та письмовими поясненнями рядового поліції ОСОБА_5 від 01.03.2015 р., старшого сержанта поліції ОСОБА_7 від 01.03.2016, рядового поліції ОСОБА_8 від 01.02.2016 р., рядового ОСОБА_9 від 10.03.2016 р. та ОСОБА_10 від 02.03.2016 р.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №865502 від 31.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв'язку із тим, що він 31.01. 2016 р. о 20 год. 50 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому в дворі будинку № 14 по вул. Інституцькій, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Із рапорту ст. о/у ПЗВП ХВП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_11 вбачається, що останній доповів начальнику про те, що 31.01.2016 р. під час виконання своїх функціональних обовязків, він з напарником помітив невідомого чоловіка з явними ознаками алкогольного спяніння, який у дворі будинку № 10 по вул. Інституцькій сів в автомобіль Nissan X-Trail та швидко поїхав в сторону вул.. Камянецької, про що було повідомлено працівників поліції. До приїзду останніх, даний чоловік повернувся на вказаному автомобілі та залишив його навпроти підїзду № 1 по вул. Інституцькій, по приїзду поліції він знову повернувся до автомобіля та намагався виїхати, проте був зупинений працівниками поліції. На вимогу предявити документи, останній відмовився.

Повідомлення про дану подію було здійснено на лінію 102 о 20.18 год. 31.01.2016 р., що вбачається із витягу з системи централізованого управління нарядами поліції «Цунамі», а із прослуханого в судовому засіданні диску вбачається, що таке повідомлення було здійснено ОСОБА_12

Так, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 31.01.2016 р. саме він керував автомобілем Nissan X-Trail, оскільки про це його попросив ОСОБА_14, який в той день не мав можливості керувати, оскільки вживав алкогольні напої, а тому він виступив в ролі водія. Вказав, що приїхавши вперше до кафе він зупинився на парковці, а ОСОБА_1 пішов до кафе, і після того як повернувся, вони разом з Григорієм відїхали, а потім знову повернулися до кафе, де він припаркував автомобіль біля кіоску з кавою та віддав ключі ОСОБА_1, який пішов до кафе, а сам відійшов до свого друга поспілкуватися, а після того як повернувся то дізнався, що автомобіль ОСОБА_1 забрали працівники поліції.

ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до ПЗВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області 31.01.2016 р. о 22.30 год., що вбачається із журналу обліку доставлених відвідувачів та запрошених.

Свідок ОСОБА_15, продавець, в судовому засіданні показала, що 31.01.2016 р. у вечірній час біля її кіоску по вул. Інституцькій, помітила неправильно припаркований чорний автомобіль, який стояв там біля 10-15 хв., до того як підійшли працівники поліції. Як приїхав даний автомобіль вона не бачила. При цьому, вказала, що авто не рухався, а ОСОБА_1 стояв біля кіоску фруктовий рай, коли до нього підійшли працівники поліції та почали звинувачувати його у керуванні автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_16, яка являється дочкою позивача, в судовому засіданні показала, що біля 01.00 год. 01.02.2016 р. до неї до дому прийшли працівники поліції, які шукали її батька, щоб вручити йому протокол та постанову. Після того як вона зателефонувала батькові, то дізналася, що батька побили працівники поліції і вони поїхали до лікарні, де працівники поліції також намагалися вручити батькові протокол та постанову.

Свідок ОСОБА_17, в судовому засіданні показав, що на прийомному відділенні у лікарні біля 05.00 год. 01.02.2016р., працівники поліції намагалися вручити ОСОБА_1 якісь документи. Свідком правопорушення він не був, а лише розписався, що даний чоловік відмовився взяти документи.

Із переглянутих в судовому засіданні відеозаписів із нагрудних камер інспекторів Спірідонова С.О. та Стрембіцької Г.М. вбачається лише факт того, що в м. Хмельницькому по вул. Інституцькій, інспектори просили ОСОБА_1 предявити документи на автомобіль та посвідчення водія. На їх вимогу такі документи надано не було. Із даних відеозаписів не вбачається того, що ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan X-Trail.

Крім того, із постанови Хмельницького міськрайонного суду від 16.05.2016 р., яка набрала законної сили 27 травня 2015 р., провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП закрито у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У даній постанові також встановлено, що ОСОБА_1 автомобілем не керував.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п.2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об'єктивна сторона правопорушення виражається у такій формі: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Так, судом не встановлено, що ОСОБА_1 31.01. 2016 р. о 20 год. 50 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Хмельницькому в дворі будинку № 14 по вул. Інституцькій, та при цьому не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, а відповідачем таких доказів суду не надано.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, тощо).

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.(ч.ч.2,4 ст. 258 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження. (ст.. 283 КУпАП)

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Щодо доводів позивача на рахунок того, що відповідачем не складено протокол про адміністративне правопорушення та не дотримано вимог щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення то суд їх відхиляє, так як інспектор патрульної поліції мав право на складання такої постанови внаслідок наступного.

В тексті Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею, передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожньогоруху не складається навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Також, згідно Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Із наявних у суда матеріалів, не вбачається сукупності доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Інспектором поліції не враховані положення ст.62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

Відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення, а саме про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне прийняти пояснення та доводи позивача та його представників та вважати їх обґрунтованими, а тому позовні вимоги про скасування постанови підлягають задоволенню, а постанова серії ПС3 № 865502 від 31.01.2016 року винесена без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

При цьому суд відхиляє покази наступних свідків:

-ОСОБА_12, старшого оперуповноваженого ПЗВП ХВП, який показав, що 31.01.2016 р. близько 21.30 год. він помітив невідомого чоловіка (обличчя не бачив, однак він був у шкіряній куртці) з явними ознаками алкогольного спяніння, який у дворі будинку № 10 по вул. Інституцькій сів в автомобіль Nissan X-Trail та швидко поїхав в сторону вул. Камянецької, про що було повідомлено працівників поліції на лінію 102. До приїзду поліції, даний чоловік повернувся на вказаному автомобілі та залишив його навпроти підїзду № 1 по вул. Інституцькій та пішов до кафе, а потім вийшов та намагався здавати назад, порівнявшись з кіоском з кавою, проте був зупинений працівниками поліції, які підїхали позаду. Працівники поліції підійшли до автомобіля, звідки вийшов невідомий чоловік і вони почали розмовляти біля автомобіля. При тому коли даний громадянин виїжджав заднім ходом, інших автомобілів, яким він міг перешкоджати у русі не було;

-ОСОБА_18, старшого оперуповноважений ПЗВП ХВП, який показав, що 31.01.2016 р. у вечірній час, він з напарником помітив невідомого чоловіка, який був з явними ознаками алкогольного спяніння та у дворі будинку № 10 по вул. Інституцькій сів в автомобіль Nissan X-Trail та швидко поїхав в сторону вул. Камянецької, про що було повідомлено його напарником працівників поліції на лінію 102. До приїзду останніх, даний чоловік повернувся на вказаному автомобілі та залишив авто зі сторони двору, позаду піцерії з чорного входу, а сам пішов до кафе, де розпивав алкоголь. Вказує, що він сам переконався в цьому. Потім повернувся до автомобіля та намагався здавати назад, однак позаду нього підїхали працівники поліції і даний чоловік зразу ж вийшов з авто та пішов до кіоску з кавою, куди до нього підійшли працівники поліції та почали розмовляти, де 2 хв. спілкувалися біля кіоску. Вказав, що біля авто не розмовляли. Працівники поліції підійшли до нього і просили предявити документи. Також вказав, що при тому коли даний громадянин виїжджав заднім ходом, був автомобіль, якому він перешкоджав у русі та міг створити аварійну ситуацію;

-ОСОБА_19, старшого оперуповноваженого ПЗВП, який показав, що увечері по вул. Інституцькій, був свідком того, як ОСОБА_1, який був з явними ознаками алкогольного спяніння (одягнений у пальто), сів у авто і поїхав. В цей період напарник зателефонував на лінію 102 і повідомив про подію. Вказує, що через 10-15 хв. даний громадянин, який був один, знову повернувся і пішов до кафе, де вживав алкогольні напої. Даний факт йому відомо, оскільки він сам у цьому впевнився. При цьому вказав, що тільки він бачив чи ОСОБА_1 вживав алкоголь. Через деякий час підїхали працівники поліції, яким вони повідомили що сталося, і вони поїхали, оскільки ОСОБА_1 був в кафе. Десь через пів години, коли ОСОБА_1 вийшов з кафе, вказує, що вони знов зателефонували працівникам поліції та повідомили, що ОСОБА_1 вже вийшов і останні швидко приїхали. В той момент коли ОСОБА_1 рухався заднім ходом, а працівники поліції підїхали позаду нього та підійшли до його авто і просили вийти з авто та предявити документи, ОСОБА_14 відмовився і пішов в сторону кафе. При цьому, свідок також вказав, що коли ОСОБА_1 здавав назад, інших авто, яким би він заважав не було.

- ОСОБА_20, голови Громадської органазіції «ОСОБА_6 любительський клуб», який показав, що в останні числа січня 2016 р., близько з 08.- 09.00 год., повертаючись додому по вул. Інституцькій, був свідком того, як працівники поліції зупинили чорний Nissan X-Trail на виїзді, за керма якого вийшов ОСОБА_1 На вимогу предявити документи, відмовився. Працівникам поліції він дав свою візитку, на місці пояснення у нього не відбирали, а такі відбирали пізніше.

Суд відхиляє такі покази, оскільки вони спростовується переглянутими відеозаписами із нагрудних камер інспекторів, дані покази не узгоджуються між собою та різняться в деталях, що є суттєвим по даній справі, до того ж дані свідки є працівниками поліції, а свідок ОСОБА_20 як голова Громадської органазіції «ОСОБА_6 любительський клуб», неодноразово приймав участь у патрулюванні разом з поліцією, про що було встановлено в судовому засіданні.

Також суд відхиляє письмові покази свідків, старшого сержанта поліції ОСОБА_7 від 01.03.2016, рядового поліції ОСОБА_8 від 01.02.2016 р., рядового ОСОБА_9 від 10.03.2016 р. та ОСОБА_10 від 02.03.2016 р., які надані відповідачем, оскільки такі спростовується переглянутими відеозаписами із нагрудних камер інспекторів., згідно яких встановлено, що працівники поліції не відбирали ні у кого пояснень, у і що ОСОБА_1 автомобілем Nissan X-Trail не керував, а тому і не зобовязаний був предявляти посвідчення водія.

Щодо посилання позивача у позовній заяві про поновлення строку, то суд зазначає, що позивачем не порушено строк, передбачений ст. 289 КУпАП, оскільки позивач не отримував таку постанову, а постанова була отримана його представником лише 08.02.2016, а до суду звернувся 18.02.2016 р., тобто в межах десятиденного терміну.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 284 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 71, 86, 159, 160, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому рядового поліції ОСОБА_5 серії ПС3 № 865502 від 31.01.2016 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, провадження по справі закрити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України(конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :