Справа № 127/6042/16-а
Суддя: Овсюк Є. М.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/6042/16-а
Провадження №2-а/127/263/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2016 р. Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - Овсюка Є.М.

при секретарі - Олійник І.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засідання в м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії неправомірними та зобов'язання до вчинення дій.

Позов мотивовано тим, що з лютого 2002 року по даний час позивач перебуває на обліку спочатку в органах соціального захисту населення, а згодом в органах Пенсійного фонду України і отримує пенсію по другій групі інвалідності, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % середньомісячного заробітку. З липня 2006 року по березень 2011 року позивач отримував пенсію за вислугу років, яка відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» також була обчислена у розмірі 90% середньомісячного заробітку. Стаж роботи позивача в органах прокуратури складає з 29.12.1986 по 31.10.2006 року (19 років 10 місяців і 2 дні) та із 15.12.2006 по 11.09.2015 року (8 років 9 місяців і 1 день), а всього 28 років 7 місяців і 3 дні, у зв'язку з чим він має право одночасно на два види пенсії - на пенсію по II групі інвалідності та на пенсію за вислугу років. Після звільнення позивача з прокуратури 23.09.2015 року він звернувся до відповідача з проханням зарахувати до свого загального стажу роботи та вислуги років у прокуратурі час роботи з 03.07.2006 по 31.10.2006 року та із 15.12.2006 року по 16.09.2015 року. Однак відповідач листом від 07.10.2015 року повідомив позивача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та деяких інших законодавчих актів, і тому із зазначеної дати пенсії прокурорам не призначаються, а раніше призначені не перераховуються.

25.01.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», додавши довідку прокуратури Вінницької області від 21.01.2016 № 18/2 про розмір середньомісячного заробітку.

Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці листом від 11.02.2016 повідомило позивача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із 01 червня 2015 року пенсії прокурорським працівникам не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

У зв'язку з тим, що прокуратура Вінницької області внесла неправильні відомості в довідку від 21.01.2016 року № 18/2 про заробітну плату позивача і визнала її недійсною, а натомість видала іншу довідку від 10.02.2016 № 18/26 про середньомісячний заробіток, позивач 11.03.2016 року повторно звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії, однак відповідач листом від 15.03.2016 року повторно відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії із тих самих підстав.

25.05.2016 року прокуратура Вінницької області видала позивачу нову довідку про середньомісячний заробіток, у зв'язку з чим останній подав вказану довідку на розгляд відповідачу, однак відповідач листом від 01.06.2016 року відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії із вищевказаних підстав.

Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, що стало підставою для звернення до суду за захистом свого порушеного права. На підставі вищевикладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у зарахуванні до його загального стажу роботи та вислуги років часу роботи в органах прокуратури із 3 липня по 31 жовтня 2006 року та із 15 грудня 2006 року по 16 вересня 2015 року; визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у перерахунку його пенсії по інвалідності в розмірі 90 % від суми середньомісячного заробітку, визначеного у довідці прокуратури Вінницької області від 25.05.2016 № 18/152; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці зарахувати до його загального стажу роботи та вислуги років час роботи в органах прокуратури із 3 липня по 31 жовтня 2006 року та із 15 грудня 2006 року по 16 вересня 2015 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити із 1 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення цієї пенсії (лютий 2002 року), виходячи із 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 25.05.2016 № 18/152, без обмеження її максимального розміру, а також виплатити недоплачену за цей час суму.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на доводи, які зазначені в письмовому запереченні на позов, яке приєднане до матеріалів справи. Вважає, що оскільки з 01 жовтня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність, а з квітня 2014 року відповідно до Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» пенсії обчислювались в розмірі 70% середньомісячного заробітку, підстав для перерахунку позивачу раніше призначеної пенсії немає. Згідно Законів України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та «;Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» не передбачалось збереження для раніше призначених пенсій попереднього механізму обчислення їх розміру. Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів в тому числі до Закону України «Про прокуратуру», тому, на думку представника, з 01 червня 2015 року не повинні здійснюватись ні призначення, ні перерахунки пенсії відповідно до спеціальних законів.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

Судом встановлено та не заперечувалась сторонами, що позивач ОСОБА_1 з лютого 2002 року по даний час перебуває на обліку спочатку в органах соціального захисту населення, а згодом в органах Пенсійного фонду України і отримує пенсію по другій групі інвалідності, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% середньомісячного заробітку, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою медико-соціальної експертизи серії АС № 025422 (а.с. 10, 11).

Як вбачається із записів в трудовій книжці позивача, він працював в органах прокуратури з 29.12.1986 по 31.10.2006 року (19 років 10 місяців і 2 дні) та з 15.12.2006 по 11.09.2015 року (дата звільнення) - 8 років 9 місяців і 1 день, а всього 28 років 7 місяців і 3 дні (а.с. 12-14).

23.09.2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про зарахування до свого загального стажу роботи та вислуги років у прокуратурі час роботи з 03.07.2006 по 31.10.2006 року та із 15.12.2006 року по 16.09.2015 року. Однак відповідач листом від 07.10.2015 року повідомив позивача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру» та деяких інших законодавчих актів, і тому із зазначеної дати пенсії прокурорам не призначаються, а раніше призначені не перераховуються (а.с. 15-16).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи викладене вище, в Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці не було правових підстав для відмови позивачу в зарахуванні у його загальний страховий стаж період роботи в органах прокуратури з 03.07.2006 по 31.10.2006 року та із 15.12.2006 року по 16.09.2015 року, а тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

25.01.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про перерахунок його пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», додавши довідку прокуратури Вінницької області від 21.01.2016 № 18/2 про розмір середньомісячного заробітку (а.с. 31-34).

Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці листом від 11.02.2016 повідомило позивача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» із 01 червня 2015 року пенсії прокурорським працівникам не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються (а.с. 35-37).

У зв'язку з тим, що прокуратура Вінницької області внесла неправильні відомості в довідку від 21.01.2016 року № 18/2 про заробітну плату позивача і визнала її недійсною, а натомість видала іншу довідку від 10.02.2016 № 18/26 про середньомісячний заробіток, позивач 11.03.2016 року повторно звернувся до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії (а.с. 39-42), однак відповідач листом від 15.03.2016 року повторно відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії із тих самих підстав (а.с. 43-45).

25.05.2016 року прокуратура Вінницької області видала позивачу нову довідку про середньомісячний заробіток (а.с. 82), у зв'язку з чим позивач подав вказану довідку на розгляд відповідачу, однак відповідач листом від 01.06.2016 року відмовив йому у проведенні перерахунку пенсії із вищевказаних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№ 1789-XII від 05 листопада 1991 року, в редакції від 17.01.2002) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно з ч. 3 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

За змістом ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»).

Водночас Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до статті 50-1 Закону внесено нову норму (друге речення частини п'ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання)» максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень ч. 2 та ч. 3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, перерахунок пенсії, призначеної до 01 жовтня 2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи з розміру, встановленого на час призначення пенсії.

Пунктом 5 Прикінцевих положень закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02 березня 2015 року, на який посилається відповідач, з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначалось відповідно до спеціальних законів в тому числі до Закону України «Про прокуратуру».

Проте дана норма підлягає застосуванню лише для осіб, пенсія яким відповідно до спеціальних законів, в тому числі до Закону України «Про прокуратуру», нараховується з 01 червня 2015 року, у даному випадку застосуванню не підлягає, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі.

Разом з тим, правила щодо перерахунку пенсій працівників прокуратури залишились незмінними.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», підвищена заробітна плата працівників прокуратури.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Тобто, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, вирішуючи питання про застосування наведеного Закону в часі, суд виходить з того, що згідно зі ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У частині 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 зазначається, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратур визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.13 розділу XIII Перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 -VII зобов'язано Кабінет Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших відповідних центральних органів виконавчої влади України у відповідність із цим Законом.

Кабінетом Міністрів України до цього часу не прийнято нормативно-правового акту, який-би регулював порядок та умови проведення перерахунку пенсій працівникам прокуратури, тобто зазначені вище вимоги закону ним не виконані.

Разом з тим відсутність правового механізму реалізації визначеного Законом України «Про прокуратуру» права на перерахунок пенсії не може бути підставою для відмови у його проведенні, бо це суперечить статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.07.2014 у справі «Будченко проти України» (заява № 38667/06) вказано, що відсутність механізму реалізації законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення).

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку його пенсії є протиправними, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання дій відповідача протиправними, зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці зарахувати до його загального стажу роботи та вислуги років час роботи в органах прокуратури із 3 липня по 31 жовтня 2006 року та із 15 грудня 2006 року по 16 вересня 2015 року; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити із 1 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення цієї пенсії (лютий 2002 року), виходячи із 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 25.05.2016 № 18/152, а також виплатити недоплачену за цей час суму.

Відповідно до заяви позивача суд вважає за можливе судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 58 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, ст.ст. 2, 6-11, 14, 158 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у зарахуванні до загального стажу роботи ОСОБА_1 час роботи в органах прокуратури із 3 липня по 31 жовтня 2006 року та із 15 грудня 2006 року по 16 вересня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 час роботи в органах прокуратури із 3 липня по 31 жовтня 2006 року та із 15 грудня 2006 року по 16 вересня 2015 року.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 в розмірі 90 % від суми середньомісячного заробітку, визначеного у довідці прокуратури Вінницької області від 25.05.2016 № 18/152.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити із 1 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення цієї пенсії (лютий 2002 року), виходячи із 90% заробітної плати, визначеної у довідці прокуратури Вінницької області від 25.05.2016 № 18/152, а також виплатити недоплачену за цей час суму.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: