Справа № 2а-8541/08
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2011-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2011 р. Справа № 32494/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся 01.12.2008 року в суд з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2006-2007 роки.

Вимоги мотивовані тим, що категорії громадян до яких він належать, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова грошова допомога, однак її виплачено не в повному розмірі та у чітко визначених сумах, що суперечить діючому законодавству.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2009 року позов задоволено частково. Суд виходив з того, що дії відповідача щодо виплати допомоги позивачу по справі за 2007 рік не відповідають вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з огляду на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області подало апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та постановити рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Покликання маються на те, що виключно Законами України «Про Державний бюджет України на відповідні роки» встановлюються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тобто, виходячи із зобовязання, яке поклав окружний суд, слід збільшити видаткову частину вказаного Закону, а це не в компетенції відповідача.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вбачає підстави для її задоволення.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце зокрема неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що позивач відноситься до категорії осіб, на яких поширюється норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та якому щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірах встановлених цим Законом.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2006 2007 роки», виплата щорічної разової допомоги була визначена сталою сумою, яку стороною позивача отримано.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання.

Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на наведене, Законами України «Про Державний бюджет України на 2006 2007 роки» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, а отже пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України».

Суд першої інстанції подібного не врахував, а саме що в термін до 5 травня діяв Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та така виплата проведена у відповідності до його норм, а рішення Конституційного Суду України за 2007 рік, яке за змістом ч. 3 ст. 150, ч. 2 ст. 152 Конституції України є обовязковим до виконання на території України, було прийнято поза вказаним терміном і зворотної дії в часі не має, тому сторона відповідача діяла у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції.

Подібне не суперечить судовій практиці Вищого адміністративного суду України.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198 п. 3, 202, 205 ч. 2, 207, 254 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області задоволити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 березня 2009 року по справі № 2а-8541/08/1370 скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення копій особам, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді В.П. Дякович

ОСОБА_2