Справа № 133/1318/16-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/1318/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сєчко В.Л.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

17 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника позивача - Дзеніка Сергія Івановича,

представника відповідача - Пахольчука Володимира Олексійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесттеплоцентр" до виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

в червні 216 року позивач звернувся до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області від 10 червня 2016 р. № 215 "Про втрату чинності рішень виконавчого комітету міської ради від 10.09.2013 року № 306 "Про визнання виконавця житлово-комунальних послуг у теплопостачанні", від 30.10.2014 року № 321 "Про встановлення тарифу на теплову енергію, що виробляється та постачається ТОВ "Інвесттеплоцентр" бюджетним установам, організаціям та підприємствам".

Разом з адміністративним позовом позивач подав клопотання про забезпечення адміністративного позову, у якому просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області від 10 червня 2016 р. № 215 та заборони виконавчому комітету Козятинської міської ради Вінницької області та будь-яким іншим посадовим особам Козятинської міської ради вчиняти дії щодо проведення конкурсу по наданню послуг із виробництва та постачання теплової енергії в місті Козятин.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 216 року заяву позивача задоволено частково: зупинено дію рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області від 10 червня 2016 р. № 215 "Про втрату чинності рішень виконавчого комітету міської ради від 10.09.2013 року № 306 "Про визнання виконавця житлово-комунальних послуг у теплопостачанні", від 30.10.2014 року № 321 "Про встановлення тарифу на теплову енергію, що виробляється та постачається ТОВ "Інвесттеплоцентр" бюджетним установам, організаціям та підприємствам".

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову звужує права ТОВ «Інвесттеплоцентр» як постачальника теплової енергії та ставить під загрозу виконання договорів на постачання теплової енергії, а також існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Частиною 3 статті 117 КАС України передбачено, що подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов'язковою для виконання.

Аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних заходів щодо охорони прав та свобод позивача, для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.1 ст.117 КАС України. Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач просить зупинити дію рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області від 10 червня 2016 р. № 215, оскільки оскаржуване рішення виконавчого комітету звужує права ТОВ "Інвесттеплоцентр" як постачальника теплової енергії та ставить під загрозу виконання договорів на постачання теплової енергії до об'єктів соціальної сфери міста Козятина. Позивач вказує, що ТОВ "Інвесттеплоцентр" постачає споживачам теплову енергію по тарифу, що затверджений рішенням виконавчого комітету від 30.10.2014 року № 321 "Про встановлення тарифу на теплову енергію, що виробляється та постачається ТОВ "Інвесттеплоцентр" бюджетним установам, організаціям та підприємствам", та здійснює постачання споживачам теплової енергії як виконавець послуг згідно з рішенням виконавчого комітету від 10.09.2013 року № 306 "Про визнання виконавця житлово-комунальних послуг у теплопостачанні", а тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ТОВ "Інвесттеплоцентр". Крім того, міська влада має намір провести конкурс щодо визначення суб'єкта господарювання (виконавця послуг) по наданню послуг із теплопостачання.

Колегія судів вважає зазначені обставини обґрунтованими.

Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та що захист цих прав, свобод та інтересів може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

За приписами п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06 червня 2008 року в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

На думку суду, у даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір позивача захистити свої порушені права та інтереси в даному судовому провадженні неможливо буде реалізувати у випадку виконання оскаржуваного рішення.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що вжиті заходи забезпечення не є рівнозначними задоволенню позовних вимог і встановлюються не на весь період, а до моменту набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, колегія суддів вважає, що існують усі правові підстави для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та відмови у забороні вчиняти певні дії, що вірно встановив суд першої інстанції.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 211 КАС України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 серпня 2016 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Матохнюк Д.Б.