Справа № 820/1380/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18.08.2016 р. № 820/1380/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судці - Тітов О.М.

при секретарі судового засідання - Костіної А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

пр. позивача - ОСОБА_2,

пр. відповідача - Бельмас Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Ємець Івана Олександровича, третя особа: ОСОБА_5, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Ємець Івана Олександровича щодо проведення 11.03.2016р. державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, номер запису 13678922 від 11.03.2016 р.;

- Зобов'язати Державного реєстратора - Приватного нотаріуса Ємець Івана Олександровича внести до Державного реєстру прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, номер запису 13678922 від 11.03.2016р.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за заявою ОСОБА_1 від 01.12.2015р., яка була особисто отримана 03.12.2015р. Приватним нотаріусом Ємець Іваном Олександровичем, останнього було повідомлено, що на вимогу від 28.10.2015р., яка надійшла від імені ОСОБА_5 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_2) на поштову адресу ОСОБА_1 16.11.2015р., було йому відповідним листом повідомлено, що пунктом 1.3. Договору від 02.04.2015р. про відступлення прав вимог за договором кредиту №830/1-27/14-3/06-175 від 25.12.2006р., на який він посилається у своїй вимозі та копію якого було ним надіслано разом з нею, визначено, що моментом переходу прав вимоги Первісного кредитора за Кредитним договором до Нового кредитора вважається момент надходження загальної суми вартості відступлених прав, передбаченої п.2.1. цього договору, на рахунок первісного кредитора відповідно до п.2.2 цього Договору. У вимозі ОСОБА_5 від 28.10.2015р. не містилось документів, які б свідчили про перехід до нього прав вимоги Первісного кредитора за Кредитним договором (№830/1-27/14-3/06-175 від25.12.2006р.) до Нового кредитора у відповідності до умов 1.3. Договору від 02.04.2015р. про відступлення прав вимог за договором кредиту №830/1-27/14-3/06-175 від 25.12.2006р., на який він посилається у своїй вимозі. Враховуючи викладене, нотаріусу було заявлено, що звернення ОСОБА_5 обов'язково буде розглянуто по суті після надання ним належних доказів переходу прав вимоги Первісного кредитора за Кредитним договором до Нового кредитора у відповідності до умов Договору від 02.04.2015р. про відступлення прав вимог за договором кредиту №830/1-27/14- 3/06-175 від 25.12.2006р.

У судовому засіданні 18.08.2016 року представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі підлягає розгляду за правилами ЦПК.

Позивач та його уповноважений представник у судовому засіданні 18.08.2016 року щодо заявленого клопотання покладались на розсуд суду.

Третя особа, ОСОБА_5, в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, уповноваженого представника не направив, письмових заяв чи пояснень суду не надав, правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Суд, заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали справи та заявлене клопотання представника відповідача, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, суд дійшов висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові № №21-41а16 від 14 червня 2016 року.

Суд зазначає, що відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а від так клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 17, 157, 160, 165, 186, 244-2, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Ємець Івана Олександровича, третя особа: ОСОБА_5, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Ємець Івана Олександровича, третя особа: ОСОБА_5, про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Роз'яснити позивачеві, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст ухвали складено 22 серпня 2016 року.

Суддя Тітов О.М.