Справа № 804/3411/16
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2016-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 р. Справа № 804/3411/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Ляшка О.Б., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.
Відповідно до позовних вимог, позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 за вих. № 01-22/03/16 від 22 березня 2016 року;
- зобов'язати Амур-Нижньодніпровське відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області надати відповідь за результатами розгляду адвокатського запиту адвоката ОСОБА_1 за вих. № 01-22/03/16 від 22 березня 2016 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 23.03.2016 року адвокатом ОСОБА_1, у звязку з наданням юридичної допомоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було подано адвокатський запит № 01-22/03/16 від 22.03.2016 до Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо надання інформації про стан та результати розслідування кримінальних проваджень, по яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є потерпілими та прийнятим рішенням по даним провадженням про їх закриття чи зупинення з наданням копій відповідних документів. Саном на день звернення до суду, позивач не отримав відповідь на вказаний адвокатський запит, у звязку із чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року відкрито скорочене провадження у справі та запропоновано відповідачу, у 10-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття скороченого провадження та копій документів, подати заперечення проти позову та докази, які у нього є, або заяву про визнання позову.
Копію даної ухвали отримано відповідачем 01.07.2016 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Заперечення проти позову від відповідача до суду не надходили.
Згідно п. 4 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснює свою діяльність як адвокат у складі Адвокатського об'єднання «Смирнов, ОСОБА_1 та партнери» на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2092 від 14.12.2009 року.
З метою отримання інформації, в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 23.03.2016 року до канцелярії Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області позивачем було подано адвокатський запит за вих.№ 01-22/03/16 від 22.03.2016 року, в якому ОСОБА_1 просив надати інформацію про стан та результати розслідування кримінальних проваджень, по яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є потерпілими та прийнятим рішенням по даним провадженням про їх закриття чи зупинення з наданням копій відповідних документів.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.
Нормативним актом, що врегульовує спірні відносини є Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Так, частиною 1 ст. 24 даного Закону надано визначення адвокатського запиту - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
З матеріалів справи встановлено, що до адвокатського запиту позивачем було додано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії ордерів на надання правової допомоги.
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Частиною 3 ст. 24 вищезазначеного Закону передбачено, що відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.
Конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичної особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов (ст. 7 вказаного Закону).
Таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю слідства та іншу передбачену законом таємницю (ст. 8 вказаного Закону).
До службової інформації може належати інформація, що міститься в документах суб'єктів владних повноважень, які становлять внутрішньовідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов'язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування» (ст. 9 вказаного Закону).
Позивач у своєму позові зазначив, що з моменту подання адвокатського запиту до моменту подачі позову він неодноразово телефонував до канцелярії Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою отримання інформації про стан виконання вказаного запиту. Працівники поліції повідомляли, що відповідь на адвокатський запит в процесі підготовки, проте строк її виконання невідомий.
Таким чином, з урахуванням положень ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідач не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту мав надати відповідну інформацію, що ним зроблено не було.
Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Частиною 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, враховуючи вищезазначені норми законодавства та встановлених судом обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій, тому суд доходить висновку про задоволення адміністративного позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову в розмірі 1102,42 грн., що підтверджується квитанцією ПАТ "ОСОБА_4 Дніпро" № 35 від 02.06.2016 року.
Отже, судові витрати зі сплати судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову у розмірі 1102,42 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4-12, 41, 94, 128, 158-163, 183-2, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області щодо ненадання відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 за вих. № 01-22/03/16 від 22 березня 2016 року.
Зобов'язати Амур-Нижньодніпровське відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області надати відповідь за результатами розгляду адвокатського запиту адвоката ОСОБА_1 за вих. № 01-22/03/16 від 22 березня 2016 року
Стягнути на користь ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2092 від 14.12.2009) за рахунок бюджетних асигнувань Амур-Нижньодніпровського відділення Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області сплачений судовий збір у розмірі 1102,42 грн. за подання адміністративного позову.
Постанова підлягає негайному виконанню відповідно до ч.6 ст.183-2 та ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_5