Справа № 817/375/16
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2016 р.Р і в н е 817/375/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом:

ОСОБА_1
до Головного Управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування висновку, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1А.) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУ Національної поліції в Рівненській області) про:

визнати протиправним та скасувати висновок атестаційної комісії ГУ Національної поліції в Рівненській області від 20.02.2016;

визнати бездіяльність апеляційної атестаційної комісії західного регіону по не розгляду скарги ОСОБА_1 на висновок атестаційної комісії, протиправною;

визнання протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади старший інспектор-черговий Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області;

скасувати наказ ГУНП в Рівненській області від 09.03.2016 №33 о/с "Про звільнення ОСОБА_1А";

поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області;

стягнути з ГУНП в Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10.03.2016 по день ухвалення рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 07.11.2015 був прийнятий на службу до Національної поліції України. Наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області №33 о/с від 09.03.2016 звільнений відповідно до ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", на підставі рішення атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.02.2016. Вважає своє звільнення за п.5 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" незаконним, безпідставним та таким, що здійснено з порушенням вимог чинного законодавства. Зазначив, що атестаційна комісія не в повній мірі та не обєктивно врахувала проходження позивачем служби. На його переконання нею не було належним чином взято до уваги всі критерії при прийнятті рішення та прийнято помилкове рішення про службову невідповідність.

Представник відповідача проти позову заперечила, про що подала письмові заперечення. На обґрунтування яких зазначила, що атестування ОСОБА_1 проведене у межах наданих повноважень атестаційним комісіям та у спосіб, який передбачений Законом України "Про Національну поліцію" та наказом МВС України від 17.11.2015 №1465. Також просила звернути увагу суду, на те, що рішення атестаційних комісій є колегіальним рішенням спеціально уповноваженої групи осіб, створеної в органах і підрозділах поліції для незаангажованого, незалежного визначення відповідності осіб, взятих на службу до поліції, вимогам предявлених Законом України "Про Національну поліцію" до поліцейських. З таких підстав, просила в задоволенні позову відмовити.

Представники сторін в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомляли, хоча належним чином повідомлялися судом про час та місце розгляду справи.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні клопотання позивача та відповідача, в якому останні просять розгляд справи здійснювати без їхньої участі.

За таких обставин, на підставі частини 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 перебував на службі в органах МВС України.

Згідно з наказом №2о/с т.в.о начальника Головного управління Національної поліції у Рівненській області полковника поліції ОСОБА_2 від 07.11.2015 ОСОБА_1, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" призначено до Головного управління Національної поліції у Рівненській області старшим інспектором-черговим Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції, присвоївши йому спеціальне звання лейтенант поліції (а.с.29).

18.02.2016 рішенням Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції у Рівненській оформлене протоколом ОП №15.00003705.0021243 за результатами проведеної співбесіди та обговорення атестаційною комісією прийнято рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність (а.с.35).

Відповідно до наказу т.в.о начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області №33 о/с від 09.03.2016 лейтенанта поліцію ОСОБА_1 старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області звільнено зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті Закону України "Про Національну поліцію". Підставою слугував висновок атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.02.2016.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

02.07.2015 року прийнято ОСОБА_3 України "Про Національну поліцію" за №580-VIII (надалі - ОСОБА_3 України №580-VIII), який відповідно до преамбули, визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України

Згідно п. 1 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VІІІ, він набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; ч. 7 ст. 15 та ч. 5 ст. 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

ОСОБА_3 опублікований 06.08.2015 року та набрав чинності 07.11.2015 року.

Пунктом 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пунктом 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII встановлено, що працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема майор міліції - майор поліції.

Судом досліджено, що позивач скористався даним правом та 07.11.2015 року був призначений як такий, що прибув з МВС, в порядку переатестування на посаду старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області з присвоєнням спеціального звання лейтенант поліції.

Цим самим Головне управління Національної поліції в Рівненській області визнало позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеними Законом України №580-VIII та призначило позивача на посаду в порядку його переатестування, про що прямо зазначило у наказі від 07.11.2015 року №2о/с. Даний наказ не дозволяє суду будь-яке подвійне трактування підстав його прийняття, тобто, прийнявши його відповідач взяв на себе відповідальність за його достовірність, а саме, за відповідність позивача вимогам до поліцейських та за його призначення в порядку переатестування.

За приписами статей 58-59 Закону України №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського. Призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Таким чином, оскільки позивач був прийнятий на службу в поліції на умовах, визначених розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, з огляду на положення статті 58 даного Закону, він вважається призначеним безстроково.

Враховуючи наведені обставини, посилання представника відповідача на те, що пунктом 9 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII визначено окремий порядок прийняття на службу до поліції працівників міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції і згідно вказаного порядку наказом від 07.11.2015 року №2о/с позивача прийнято на службу в поліцію з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання лейтенант поліції за тимчасовим штатним розписом, є безпідставними.

Аналіз пункту 9 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII свідчить про те, що дана норма не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а лише визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у зв'язку з ліквідацією цих органів - суб'єктів публічного права та утворення органів поліції.

Крім того, суд приходить до висновку, що представник відповідача підміняє поняття тимчасовий штат органів і підрозділів Головного управління Національної поліції в Рівненській області і прийняття на службу тимчасово. Наявність тимчасового штату органу не виключає прийняття на службу безстроково, як і наявність затвердженого постійного штату органу не виключає прийняття на службу тимчасово.

Згідно з частиною 2 статті 58 Закону України №580-VIII, строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту. Прийняття на службу постійно або тимчасово встановлюється наказом згідно з яким приймається на службу особа.

Наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 07.11.2015 року №2о/с не містить жодних застережень про тимчасовість прийняття його на службу в поліцію та призначення на посаду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 року проходив служу на посаді в органах Національної поліції у відповідності до статті 58 Закону України №580-VIII, відтак, безстроково.

Закон України №580-VIII також визначає мету та підстави атестування поліцейських.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ОСОБА_3 України №580-VIII, атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Згідно з ч. 2 цієї статті, атестування поліцейських проводиться:

1)при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2)для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3)для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Визначені частиною 2 статті 57 Закону підстави проведення атестації є вичерпними.

Дослідивши Наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 26.01.2016 року №16, суд встановив, що він не містить посилань на підстави для проведення атестування позивача, частиною 2 статті 57 Закону України №580-VIII.

Зокрема, даний наказ містить посилання лише на мету проведення атестації, яка визначена в частині 1 статті 57 Закону. На цю мету проведення атестування посилався і представник відповідача у судовому засіданні, обґрунтовуючи правомірність проведення атестації позивача на підставі зазначеного наказу. Проте таке обґрунтування є безпідставним, оскільки мета проведення атестації та підстави для її проведення не є тотожними поняттями, тому, що мета це те, що необхідно досягнути проведенням атестування поліцейського, а підстава - це причина, достатній привід для її проведення.

Також суд вважає безпідставним посилання представника відповідача в обґрунтування правомірності проведення атестації позивача на підставі наказу від 26.01.2016 року №16 на те, що з'ясування під час проведення атестування рівня його професійних якостей, мотивації, що спонукає до поведінки на досягнення цілей у службі мало основним завданням визначення відповідності ОСОБА_1, як колишнього працівника органів внутрішніх справ, оновленим вимогам суспільства до професії поліцейського, оскільки вимоги до поліцейського визначені самим Законом України №580-VIII, а проведення атестування поліцейських (як колишніх працівників органів внутрішніх справ так і тих, які вперше прийняті на службу безпосередньо в органи поліції) можливо виключно за наявності на це встановлених Законом підстав.

Кожна з трьох підстав для проведення атестування, встановлених частиною 2 статті 57 Закону України №580-VIII, повинна бути пов'язана з певними передумовами, в залежності від самої підстави проведення цього атестування, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути обумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Відповідно такі підстави повинні бути визначені відносно конкретного поліцейського.

Судом встановлено, що жодної з трьох підстав для проведення атестування позивача не існувало. Позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, що встановлено пунктом 1 частини 2 статті 57 Закону України №580-VIII. Щодо наявності підстав встановлених пунктом 2 та пунктом 3 частини 2 цієї статті (для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), представник відповідача не зазначив жодних обставин та не надав жодних належних і допустимих доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестації з цих підстав (неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Суд вважає, що не ґрунтується на вимогах Закону України №580-VIII наведена в наказі Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 26.01.2016 року №16, як підстава для призначення атестування, її мета, закріплена у частині 1 статті 57 Закону України №580-VIII, оскільки мета проведення атестування не утворює самостійну підставу для її проведення. Такі підстави чітко визначені частиною 2 статті 57 цього Закону. За відсутності існування однієї із зазначених підстав, проведення атестування поліцейського є неможливим.

Також безпідставними є посилання представника відповідача на наявність у начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області права на призначення атестації працівників поліції, йому підпорядкованих, яке передбачено частиною 4 статті 57 Закону України №580-VIII, як на достатню підставу для проведення атестації. Таке право керівника не є абсолютним і таким, яке може реалізовуватись ним на власний розсуд. Його реалізація можлива лише у системному зв'язку з іншими вимогами статті 57 Закону України №580-VIII щодо мети та підстав для проведення атестування і лише за умови їх наявності у сукупності.

З урахуванням викладеного суд вважає, що проведення атестування позивача здійснено неправомірно, без наявності визначених законом підстав на її проведення.

Твердження представника відповідача про те, що позивач сам виявив бажання проходити атестацію, так як зареєструвався для її проходження, суд не приймає до уваги, оскільки зі змісту від 26.01.2016 року №16 вбачається, що атестуванню підлягали всі поліцейські Головного управління Національної поліції в Рівненській області та підпорядкованих йому підрозділів. Виконання позивачем як поліцейським вимог даного наказу не є свідченням правомірності проведення його атестування при відсутності на це встановлених Законом підстав.

За таких обставин всі наступні дії щодо позивача, такі як проведення атестації, звільнення його з поліції за наслідками атестації, є протиправними, оскільки вчинялись на підставі і внаслідок неправомірного застосування вимог статті 57 Закону України №580-VIII.

Також судом встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 08.02.2016 року №23, погодженим з Національною поліцією України, затверджено персональний склад атестаційних комісій, у тому числі атестаційної комісії №2.

Відносно позивача було складено атестаційний лист 29.01.2016 року та інформаційну довідку, в яких зазначено, що ОСОБА_1 в органах поліції працює з листопада 2015 року. За період служби в органах внутрішніх справ та в органах поліції зарекомендував себе позитивно. Висновок основного керівника (розділ ІІ атестаційного листа) - "займаній посаді відповідає" підписаний начальником Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. У розділі ІІІ атестаційного листа "Результати тестування" зазначено "тестування загальних навичок 18/60, професійне тестування 24/60" (а.с. 33-34).

Відповідно до протоколу від 20.02.2016 року №15.00003705.0021243 засідання Атестаційної комісії №2, членами комісії під час проведення атестації були досліджені: атестаційний лист, декларація про доходи, послужний список, інформаційна довідка, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформація з відкритих джерел.

В протоколі також зазначено, що членами комісії особі, яка проходить атестування, були поставлені питання, які стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інше. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, головою Атестаційної комісії №2 поставлено на голосування рішення, а саме: 4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. За результатами голосування "за" - 5 (а.с. 35).

Зазначені результати атестування занесені в розділ ІV атестаційного листа позивача, з яким він ознайомлений 23.02.2016 року.

Позивач до Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 подав скаргу на висновок атестаційної комісії. Згідно протоколу від 29.02.2016 року №15.00004170.0021243 засідання Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3, членами комісії під час розгляду скарги досліджені атестаційний лист та інші матеріали на поліцейського, який подав скаргу, були поставлені питання, що стосувались професійної діяльності поліцейського та мотивації особи щодо подальшого проходження служби в Національній поліції та інші питання. За результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення головою комісії поставлено на голосування рішення, а саме відхилити скаргу, виходячи з наступного: не викликає довіри, не орієнтується в законодавстві ( а.с. 36).

У відповідності до статті 57 Закону України №580-VIII розроблено Інструкцію про порядок проведення атестування поліцейських, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 року за №1445/27890 (надалі - Інструкція №1465), розділом ІV якої визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з п. 11 розділу IV Інструкції №1465, атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування. Тому саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями. Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції №1465 передбачено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому, за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції №1465, керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Крім того, пунктом 10 розділу ІV Інструкції №1465 встановлено, що з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест) та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Відповідно до атестаційного листа позивача він за результатами тестування отримав 18 балів за тестом на знання законодавчої бази (професійний тест); 24 балів за тестом на загальні здібності та навички, загалом 42 балів.

Пунктом 16 розділу ІV Інструкції №1465 визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження). Згідно з пунктом 15 Розділу ІV Інструкції №1465 атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Згідно з пунктами 20-23 розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу. Керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Відповідно до п. 12, п. 13 розділу VІ Інструкції №1465, апеляційна атестаційна комісія на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, шляхом відкритого голосування приймає рішення про відхилення скарги поліцейського або скасовує висновок відповідної атестаційної комісії та приймає новий висновок. Рішення апеляційної атестаційної комісії оформляються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписує головуючий і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення.

За таких обставин суд вважає, що атестаційні комісії в даному випадку є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, визначені Інструкцією №1465, прийнятою на підставі статті 57 Закону України №580-VIII. Їх рішення у формі висновку про те, що особа не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність та особа не відповідає займаній посаді і підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність є обов'язковими для керівників поліції, яким надано право призначення на посаду поліцейського та звільнення з посади або зі служби в поліції. Такий керівник в цих випадках зобов'язаний протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з відповідними висновками забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Тобто керівник в цих випадках не має власних дискреційних повноважень, а саме сукупності прав і обов'язків, що дають можливість діяти на власний розсуд у межах закону. Він не може як особа, наділена владою, вибирати між двома або більше альтернативами, коли кожна альтернатива законна. В даній справі у керівника Головного управління Національної поліції в Рівненській області вільного розсуду приймати рішення про звільнення позивача чи залишення його на посаді немає, оскільки він повинен безальтернативно виконати рішення комісії. За таких обставин рішення комісії набуває статусу обов'язкового, а відтак у відносинах проходження публічної служби набирає статусу рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а тому атестаційна комісія №1 та апеляційна атестаційна комісія Західного регіону №3 є належними відповідачами у цій справі.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ці вимоги відповідачами атестаційними комісіями не виконано.

Копії документів стосовно позивача, які були предметом дослідження атестаційних комісій досліджені судом. ОСОБА_3 документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, навпаки він характеризується з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

У рішеннях атестаційних комісій щодо атестації позивача та розгляду його скарги відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень, не зазначено обставини, на підставі яких приймались рішення. Посилання представника відповідача 1 на те, що Інструкцією №1465 не передбачено для атестаційної комісії зазначати мотиви прийняття ними рішень не може бути підставою для залишення оспореного рішення чинним, оскільки воно за своїм змістом є невідповідним вимогам частини 3 статті 2 КАС України, а саме є необґрунтованим. Висновок апеляційної атестаційної комісії також не відповідає цим вимогам, оскільки зазначивши у рішенні про те, що позивач не викликає довіри і не орієнтується у законодавстві даний відповідач не навів жодних доводів для підтвердження такого висновку, не послався на будь-які фактичні обставини для такого висновку, а також не навів жодних доказів в обґрунтування цих тверджень.

Фактичні обставини, підтверджені наявними у справі доказами, свідчать про спростування висновків відповідача. У атестаційному листі і інших поданих документах, що були предметом дослідження комісій, позивач характеризується позитивно, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків. При відсутності переліку питань, на які можливо не відповів позивач, та при наявності позитивних результатів тестування, яке проводиться з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості поліцейського, який проходить атестування, сумнівним є висновок апеляційної атестаційної комісії про те, що позивач не орієнтується в законодавстві.

В порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) Інструкції №1465, у зазначених рішеннях атестаційної комісії не вказано, з яких підстав членами атестаційних комісій не були взяті до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, результати його тестування на знання законодавчої бази та на загальні здібності і навички, та яким критеріям, визначеним пунктом 16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає поліцейський ОСОБА_1.

З урахуванням викладеного суд вважає, що висновок Атестаційної комісії №2 від 20.02.2016 року щодо ОСОБА_1 "займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" та рішення Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 від 29.02.2016 року про відхилення його скарги є протиправними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для звільнення позивача з органів поліції.

Крім того судом встановлено, що в оскарженому наказі позивача про звільнення підставою для звільнення зазначено висновок апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 від 29.02.2016 року. Проте такий висновок за обставин даної справи не може слугувати підставою для звільнення ОСОБА_1 За скаргою ОСОБА_1 апеляційна комісія прийняла рішення відхилити скаргу, проте вона не приймала жодних рішень про його звільнення. Тому з цих підстав звільнення також є неправомірним.

За вказаних обставин звільнення ОСОБА_1 з поліції через службову невідповідність за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України №580-VIII проведено незаконно, у зв'язку з чим він підлягає поновленню на попередній посаді, з якої його було звільнено.

Тому його позовні вимоги про: визнання протиправним та скасування висновка атестаційної комісії ГУ Національної поліції в Рівненській області від 20.02.2016; визнання бездіяльності апеляційної атестаційної комісії західного регіону по не розгляду скарги ОСОБА_1 на висновок атестаційної комісії, протиправною; визнання протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади старший інспектор-черговий Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області; скасування наказу ГУНП в Рівненській області від 09.03.2016 №33 о/с "Про звільнення ОСОБА_1А"; поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області; стягнення з ГУНП в Рівненській області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10.03.2016 по день ухвалення рішення - є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Згідно з довідкою ГУ Національної поліції в Рівненській області №500/29/03-2016 від 29.03.2016, виходячи з виплат за два останні календарні місяці, що передують місяцю звільнення позивача, середньомісячний розмір грошового забезпечення ОСОБА_4, який перебував на посаді старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області слідчого 4875,00 грн., середньоденний розмір грошового забезпечення 162,50 грн. (а.с.31). Отже, за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 слід стягнути грошове забезпечення у розмірі 24375,00 грн.

Відповідно до пунктів 2 і 3 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції ГУНП в Рівненській області з 09.03.2016 та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4875,00 грн. підлягає негайному виконанню.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення.

За таких обставин, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов зодовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати висновок Атестаційної комісії №2 Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.02.2016 року, оформлений протоколом ОП№15.00003705.0021243.

Визнати протиправним та скасувати висновок Апеляційної атестаційної комісії Західного регіону №3 від 29.02.2016 року, оформлений протоколом ОП№15.00004170.0021243.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області №33 о/с від 09.03.2016 в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 09.03.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу з 10.03.2016 у розмірі 24375,00 грн.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора-чергового Кузнецовського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу з один місяць в сумі 4875,00 грн. (сума без сплати податків та інших обовязкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати даної суми працівнику) допустити до негайного виконання.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції у Рівненській області судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.