Справа № 2а-601/09
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2011 р. Справа № 16559/09/9104

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Дяковича В.П., Яворського І.О.

при секретарі судового засідання Золотому Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного науково-дослідного інституту галургії на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 березня 2009 року по справі за позовом прокурора міста Калуша в особі управління Пенсійного фонду України в місті Калуші до Державного науково-дослідного інституту галургії про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор м. Калуша в особі УПФУ в м. Калуші 23.02.2009 року звернувся в належний суд з позовною заявою до Державного науково-дослідного інституту галургії, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 19634,50 грн. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, а саме: суму по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам за 2008 рік з 19634,50 грн. до 18405,64 грн. Покликається на те, що проведеною перевіркою прокуратурою м. Калуша встановлено, що Державний науково-дослідний інституту галургії зареєстрований як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в УПФУ в м. Калуші, проте станом на 01.02.2009 року за відповідачем рахується борг по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 березня 2009 року позов задоволено повністю. Суд виходив з того, що відповідач є державною небюджетною організацією, за рахунок коштів якої фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників. 16.01.2009 року УПФУ в м. Калуші надіслало відповідачу повідомлення №486/04 про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, за 2008 рік, які відповідач повинен сплатити. Однак, Державний науково-дослідний інституту галургії не відшкодував управлінню Пенсійного фонду України в м. Калуші фактичні витрати на виплату пенсій науковим працівникам за цей період, а тому дана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Державний науково - дослідний інститут галургії подав апеляційну скаргу з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та прийняти рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається в основному на практику Вищого Адміністративного суду України, яка підтверджує законність і обґрунтованість їх правової позиції, а саме ухвалою ВАС України від 03 квітня 2008 року, (справа № К-36141/06 за позовом УПФУ в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до Державного підприємства «Український науково-дослідний конструкторсько-технологічний інститут еластомерних матеріалів і виробів») залишено без задоволення касаційну скаргу управління Пенсійного фонду, а постанову господарського суду Дніпропетровської області від 13 липня 2006 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2006 року - без змін.

Судова колегія перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників розгляду, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Державний науково-дослідний інститут галургії є державною небюджетною організацією, за рахунок коштів якої фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників. Проведеною перевіркою прокуратурою м. Калуша встановлено, що відповідач зареєстрований як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в УПФУ в м. Калуші та станом на 01.02.2009 року за ним рахується борг по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам за 2008 рік в сумі 18405,64 грн. В свою чергу УПФУ в м. Калуші 16.01.2009 року надіслало відповідачу повідомлення №486/04 про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», далі Закон № 1977-ХІІ від 13.12.1991 року, та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, за 2008 рік, які відповідач повинен сплатити. Однак, Державний науково-дослідний інститут галургії не відшкодував фактичні витрати на виплату пенсій науковим працівникам за цей період.

Статтею 24 Закону № 1977-XII передбачено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.

На виконання наведеної норми Закону, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 13 грудня 2000 року № 1826 «Про затвердження Порядку фінансування та виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних установ і організацій, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств і організацій згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи», яка втратила чинність 9 квітня 2004 року та одночасно з набранням чинності його постановою від 24 березня 2004 року № 372 «Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи».

Відповідно до п. 2 цього Порядку за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 вищезгаданого Порядку встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ - ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках. А у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством (п.8 Порядку).

Судом першої інстанції проведено аналіз наведених правових норм зроблено підставний висновок про їх недотримання стороною відповідача з огляду на те, що 16.01.2009 року УПФУ в м. Калуші надіслало відповідачу повідомлення №486/04 про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, за 2008 рік, які відповідач повинен сплатити, проте ним так і не було відшкодовано фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам за цей період.

Що стосується покликання апелянта на практику розгляду аналогічних справ ВАС України, а саме ухвалу від 03 квітня 2008 року, то така колегією суддів до уваги не приймається з огляду на те, що була скасована постановою Верховного Суду України і відповідно втратила свою чинність.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205 п.1 ч.1, 206, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державного науково-дослідного інституту галургії залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 березня 2009 року по справі №2а-601/09/0970, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М.Обрізко

ОСОБА_1

Судді І.О.Яворський

Повний текст виготовлено 04.02.2011 року