Справа № 816/858/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/858/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2016 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб в сумі 51112,07 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що за відповідачем рахується відповідний податковий борг, що виник у зв'язку з несплатою узгодженого податкового зобов'язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Позивач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, хоча повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази про те, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідач надав до суду заперечення, в яких зазначив, що, на його думку, він не є відповідачем по даній справі у розумінні частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не є службовцем, посадовою, найманою особою суб'єкта владних повноважень. Жодних заперечень, пояснень щодо предмету спору, в тому числі щодо заборгованості зі сплати земельного податку із фізичних осіб відповідач до суду не надав.

Ухвалою про відкриття провадження від 27 липня 2016 судом запропоновано відповідачу надати до суду письмові заперечення проти позову та докази в обґрунтування заперечень, а також зобов'язано позивача надати суду до 15 серпня 2016 наступні відомості: докази несплати боргу, наявного за відповідачем станом на момент судового розгляду; відомості щодо оскарження податкового повідомлення-рішення станом на момент судового розгляду.

Відповідно до положень частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів, суд, керуючись положеннями частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Платниками земельного податку, згідно приписів пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі, а об'єктами оподаткування, згідно зі статтею 270 ПК України, є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та Приватним підприємством "Віка-плюс" (продавець) 24.05.2013 укладено договір купівлі-продажу будівель і споруд, згідно якого продавець передає у власність (продає), а покупець приймає у власність (купує) належні продавцю на праві власності будівлі в споруди, які знаходять за адресою: АДРЕСА_1. Земельна ділянка, на якій розташовані будівлі і споруди, площею 1,5313 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості, використовується продавцем на підставі договору оренди, укладеного з Лубенською міською радою від 05.12.2000, строк оренди до 05.12.2015. Покупець набуває права користування вказаною земельною ділянкою в порядку і на умовах, визначених ст. 377 УК України.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Так, згідно пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У відповідності до пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

З урахуванням викладеного та на виконання приписів 286.5 статті 286, статті 58 Податкового кодексу України, 24.11.2015 Лубенською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 11529-17, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб у розмірі 51 112,07 грн /а.с. 8/ та направлено відповідачу разом із супровідним листом про сплату земельного податку від 24.11.205 № 3432/Д/16-18-17-02-39 /а.с. 7/.

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 та вручено 27.11.2015, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 116 /а.с. 7/.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

З огляду на положення пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вказане податкове повідомлення-рішення вважається врученим відповідачу.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу).

Відповідно до вимог пункту 56.17 статті 56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків, також, згідно положень пункту 56.18 статті 56 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом не виявлено доказів здійснення відповідачем, передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 24.11.2015 № 11529-17, а також його оскарження до суду.

На вимогу суду в ухвалі про відкриття провадження від 27 липня 2016 року відповідач заперечень щодо предмету позову не надав.

Також, Лубенською об'єднаною державною податковою інспекцією на виконання вимог ухвали суду листом від 12.08.2016 № 3830/10/16-18-10-13 повідомлено суд про не оскарження ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення № 11529-17 від 24.11.2015 ні в адміністративному, ні в судовому порядку /а.с. 33/.

З огляду на відсутність оскарження податкового повідомлення-рішення від 24.11.2015 № 11529-17 в судовому та/або в адміністративному порядку станом на дату розгляду справи сума грошового зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 51112,07 грн є узгодженою сумою податкового зобов'язання платника податків.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За приписами пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до 87.1, 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до вимог вказаної правової норми, Лубенською ОДПІ сформовано податкову вимогу № 108-23 від 03.02.2016, яка отримана відповідачем 06.02.2016, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 018 /а.с. 12/, копія якого наявна у матеріалах справи.

Згідно норми пункту 58.3 статті 58 ПК України податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо таку вимогу вручено платнику податку особисто чи його законному представникові або надіслана на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи - платника податку з повідомленням про вручення. Отже, вказана вимога вважається врученою відповідачу.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, сума податкового боргу відповідача відповідно до вимог чинного законодавства України є узгодженою і визнається сумою податкового боргу платника податків, розмір якої підтверджується даними облікової картки платника податку та не заперечується відповідачем.

Матеріали справи доказів оскарження податкової вимоги № 108-23 від 03.02.2016 року у встановленому законом порядку не містять.

В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

В той же час із зворотного боку облікової картки ОСОБА_1, як платника земельного податку з фізичних осіб, витяг з якої надано до суду позивачем, вбачається, що станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом сума податкового боргу ОСОБА_1 зі сплати земельного податку становить 51112,07 грн /а.с. 34/.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатись до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Крім того, суд звертає увагу на наступне. Обставини правомірності прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення та донарахування відповідачу податкового зобов'язання із земельного податку з фізичних осіб можуть бути предметом дослідження у разі звернення такого платника податку до суду з позовом про оскарження рішення органу владних повноважень.

В той же час, у справі що розглядається, а саме за позовом контролюючого органу про стягнення заборгованості зі сплати суми податкового боргу, суд перевіряє обставини невиконання відповідачем своїх зобов'язань по сплаті узгодженої суми податкового зобов'язання у встановлений законодавством строк та на дату судового розгляду справи та наявності у позивача права вимоги на стягнення податкового боргу у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги Лубенської ОДПІ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною четвертою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лубенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по земельному податку з фізичних осіб в сумі 51 112 (п'ятдесят одна тисяча сто дванадцять) гривень 07 (сім) копійок на р/р 0011, одержувач платежу УК у Лубенському районі / м. Лубни, код платежу 18010700, код одержувача 37710415, банк одержувача ГУДК СУ у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 23 серпня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський