Справа № 643/6784/16-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 р. Справа № 643/6784/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2016р. по справі № 643/6784/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова

про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИЛА

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова, в якому просила: визнати дії відповідача неправомірними в частині відмови в поновленні виплати призначеної пенсії; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити виплату призначеної пенсії, як працюючому та виплачувати призначену пенсію з 01.06.2015 року.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2016р. адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення адміністративний позов суд першої інстанції посилався на те, що позивач, отримуючи пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 23.01.2013 року і по даний час є державним службовцем, а отже дія Законів в частині встановлення обмеження щодо дотримання пенсії особами у період проходження державної служби на неї не поширюється, з 01.04.2015 року і по даний час включно виплата пенсії позивачу припинена правомірно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова та з 05.05.2010 року отримує пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» із розрахунку 90% від заробітної плати.

Позивач з після призначення пенсії та по теперішній час працює в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області на посаді начальника управління внутрішнього аудиту

ОСОБА_1, 01 липня 2016 року звернулась до відповідача із заявою, в якій просила поновити з 01.06.2015 року виплату призначеної пенсії.

Протоколом Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова від 01.06.2016 року позивачу відмовлено в поновленні виплати призначеної пенсії державного службовця. Відмова мотивована тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII було внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З урахування внесених змін вказана стаття Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пенсійне забезпечення державних службовців регулюється статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

З 01 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, яким внесено зміни до ряду законів, зокрема до Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «;Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Згідно з п. 5 Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у статті 37 Закону України «Про державну службу» частину четверту замінено частиною такого змісту, зокрема: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Як встановлено судом першої інстанції, що станом на 01 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, передбачала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова правомірно виплату пенсії позивачу було припинено з 01.04.2015 року.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів ("Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів" та інші), є скасованими.

Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Тому, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 внесені зміни до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Отже, колегією суддів встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова внаслідок порушення норм чинного законодавства, допущено по відношенню до позивачу протиправну бездіяльність, що виявилася у припиненні останньому відповідних виплат за період з 01.06.2015р. по 31.12.2015р.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, позовні вимоги за період з 01 червня 2015 року по 04 грудня 2015 року підлягають залишенню без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України.

Враховуючи викладене, виплата раніше призначеної пенсії позивачу підлягає поновленню з 05.12.2015р. по 31.12.2015р.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якою суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 04.07.2016р. по справі № 643/6784/16-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправними дій щодо відмови в поновленні виплати раніше призначеної пенсії та зобов'язання відновити виплату раніше призначеної пенсії за період з 01.06.2015 року по 04.12.2015 року - залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання протиправними дій щодо відмови в поновленні виплати раніше призначеної пенсії та зобов'язання відновити виплату раніше призначеної пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в поновленні виплати раніше призначеної пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за період з 05.12.2015 року по 31.12.2015 року.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Тацій Л.В.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.