Справа № 754/7655/16-а
Суддя: Мальченко О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/393/16
Справа №754/7655/16-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 серпня 2016 року суддя Деснянського районний суду м. Києва Мальченко О.В. розглянувши у скороченому провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що йому при призначенні пенсії за віком було неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Відповідно до заявлених позовних вимог просить зобов'язати відповідача провести з 01.03.2015 року перерахунок пенсії призначеної позивачу пенсії виходячи з розміру середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2012-2014 роки.

Стороною відповідача до суду було надано заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1, відповідно до яких відповідач вказує, що його дії відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно із п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази , суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок по доказуванню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи встановлено, що позивач перебуває на обліку у Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (Закон № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р.).

01.06.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії за віком відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058 -ІV від 09.07.2003 р.).

Листом №4400/09/А-422/1 від 02.06.2016 року відповідач відмовив позивачу у проведені перерахунку пенсії.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач 09.06.2016 р. звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом.

Відповідно до висловленої у постанові Верховного Суду України позиції у справі № 21-612а14 щодо застосування частини третьої ст.. 45 Закону № 1058 -ІV у випадку , коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ , котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон № 1058 -ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058 -ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Відповідно до ст. 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону , Закону № 1058 -ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший лише в межах Закону № 1058-ІV.

В той же час позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2012-2014 роки з 01.06.2016 року з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 5, 17, 94, 158-162 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії протиправними.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести з 01.06.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме за 2012, 2013, 2014 роки з урахуванням проведених виплат .

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва .

Суддя :