Справа № 2-а-228/2010
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області
Справа № 2-а-228
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Київській області, інспектора ДПС ВДАІ ГУМВС м. Києва ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову серії АІ № 242086 від 16 квітня 2010 року, посилаючись на те, що 16 квітня 2010 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладенням штрафу у розмірі 255 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено те, що він 16 квітня 2010 року біля 14.00 год. на 53 км автодороги Київ - Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перевищив швидкість на 35 км/год., рухався зі швидкістю 95 км/год. в зоні дії знаку 5.45 "Обмеження швидкості 60 км/год.", чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Позивач вважає дану постанову необгрунтованою, такою що не відповідає вимогам закону, так як він рухався в потоці транспорту разом із іншими автомобілями на 53 км автодороги Київ - Чоп. Однак інспектор ДАІ ОСОБА_2 зупинив саме його автомобіль та заявив, що він перевищив швидкість на 35 км/год. Позивач ОСОБА_1 з цим не погодився та заперечував, що рухався зі швидкістю 95 км/год. Швидкість вимірювалась приладом "Беркут", який міг зафіксувати перевищення швидкості, вказавши швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч або більший за розмірами, а за таких умов це може означати, що насправді виміряна швидкість є швидкістю автомобіля, який рухався у кількох десятках метрів від мого автомобіля. Фіксація перевищення ним встановленої швидкості руху автомобіля в населеному пункті здійснювалась без засобів фото фіксації, що унеможливлює ідентифікацію його автомобіля при русі в колоні автомобілів.

Крім того, при фіксуванні перевищення швидкості, не враховано ні похибку приладу "Беркут", ні можливі неточності (похибки) показників спідометра автомобіля, згідно з яким водій контролює швидкість автомобіля.

Незважаючи на заперечення позивача і будь-які докази, щодо вчиненії; ним адміністративного правопорушення, 16 квітня 2010 року інспекторок ДАІ ОСОБА_2 було винесено постанову в справі про адміністративні правопорушення серії АІ № 242086, згідно якої ОСОБА_1 необгрунтоване притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП, тобте за перевищення дозволеної швидкості руху на 35 км/год., примірник якої йому не було вручено. З даною постановою він ознайомився 25 травня 2010 року в відділі ДВС Хмільницького району.

Також позивач вважає дану постанову необгрунтованою та неправомірною, посилаючись на те, що у відповідності до ст.ст. 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на вимірювання у сфері, у якій результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні, вказаних документів позивачу працівниками ДПС надано не було. Тобто, заміри було проведено із недотриманням вимог ст. 1,2, 19, 20, 29 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11.02.1998р. №І13/98-ВР, що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення.

Крім того, при винесені постанови були грубо порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, а тому він просить поновити строк на оскарження постанови, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати як незаконну.

Відповідачі - представник управління УДАІ ГУМВС України в Київській області, та інспектор ДПС В ОСОБА_3 м. Києва ОСОБА_2 в судові засідання неодноразово не зявлялися, хоча були належним чином повідомлені про день, місце і час розгляду справи, тому суд вважає можливим відповідно до ст. 128 ч. 4 КАС України розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Представник відповідача надіслав до суду письмове заперечення, в якому не визнає позовні вимоги і просить в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що 16 квітня 2010 року біля 14.00 год. на 53 км автодороги Київ - Чоп, інспектором ДАІ ОСОБА_2 за перевищення швидкості руху був зупинений автомобіль НОМЕР_1, який рухався зі швидкістю 95 км/год., що на 35 км/год. перевищив дозволену швидкість в зоні дії знаку 3.29 "Обмеження швидкості 50 км/год.", чим порушив п. 12.96 ПДР України. Швидкість вимірювалась спеціальним технічним контрольно-вимірювальним дистанційним вимірювачем швидкості руху "БЕРКУТ", заводський номер 0603159, свідоцтво про повірку дистанційного засобу вимірювальної техніки № 22-2/0842446 дійсне до 9 грудня 2010 року. У випадку відсутності сертифікації для роботи у підрозділах дорожньо-патрульної служби МВС України, вказаний документ Державна організація не видала б. Позивачем не було надано доказів неправильності роботи та неправомірності використання вимірювача швидкості руху "БЕРКУТ".

Суд, заслухавши покази позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

-відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» з накладенням штрафу у розмірі 255 гривень. Відповідно до постанови, позивач 16 квітня 2010 року біля 14.00 год. на 53 км автодороги Київ - Чоп, керуючи автомобілем НОМЕР_1 перевищив швидкість на 35 км/год., рухався зі швидкістю 95 км/год. в зоні дії знаку 5.45 "Обмеження швидкості 60 км/год.", чим порушив п. 12.4 ПДР України;

- показами позивача доведено, що зі змістом постанови він ознайомився лише 25 травня 2010 року в виконавчій службі, з'явившись на виклик державного виконавця, який отримав 25 травня 2010 року. Саме з цього дня у нього розпочався десятиденний строк на оскарження постанови, тому суд вважає, що позивачем було пропущено строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності з поважної причини і його слід поновити;

-в порушення п. 2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України N 185 від 22.02.2001р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 р. за N 272/5463, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучені матеріали, що підтверджують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме: рапорт посадової особи, заяви, пояснення свідка правопорушення;

-відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченими ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення». Зміст постанови серії АІ № 242086 від 16 квітня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором роти ДПС УДАІ м. Києва ОСОБА_2 не відповідає вимогам передбаченим ст. ст. 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме у ній не наведено достатніх доказів, на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»;

- при винесенні постанови були грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, згідно якої, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право зокрема: знайомитися з

матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено у порядку та у спосіб передбачений законом, що позивачем по справі було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, врахувавши встановлені у судовому засіданні обставин справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 69-71, 79, 158-160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 7, 247, 251, 252, 256, 283, Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Поновити строк на оскарження постанови серії АІ № 242086 від 16 квітня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1.

Постанову серії АІ № 242086 від 16 квітня 2010 року, винесену інспектором РДПС УДАІ м. Києва ОСОБА_2 по справі про адміністративне порушення, передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - скасувати.

На постанову може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення та апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо не було подано заяву про апеляційне оскарження та не подано апеляційну скаргу.

Головуюча: