Справа № 760/14003/16-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1169/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративний позов Солом'янського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про продовження строку затримання, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з вказаним адміністративним позовом до відповідача громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про продовження строку затримання.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2016 до приміщення Солом'янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 25 працівниками управління боротьби зі злочинами, пов'язаними з торгівлею людьми ГУ Національної поліції в м. Києві доставлено громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України раніше не судимого, не працюючого, без постійного місця проживання, без документів на право проживання в Україні.

Особа громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 встановлена на підставі довідки за №10/1636 від 23.02.2016.

Перевіркою встановлено, що громадянин Республіки Індія Сінгх Сінгх, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Республіка Індія, на територію України, потрапив приблизно у січні 2016 року з території Російської Федерації (з його слів) поза пунктами пропуску державного кордону України, з метою транзитного проїзду до Англії. Офіційно ні де не працював. Проживав на кошти, які були при ньому. До міста Києва потрапив з міста Рівне приблизно 20 лютого 2016 року з метою уникнення відповідальності за порушення міграційного законодавства, оскільки документи, посвідчуючи особу залишились у невідомого громадянина, який займається перевезенням нелегальних мігрантів на території Російської Федерації. До Посольства Республіки Індія для поновлення документів, які посвідчують особу не звертався.

Зазначене вказує на те, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ігнорував та продовжує грубо ігнорувати міграційне законодавство України, завдавши шкоди міжнародному іміджу, національним інтересам та безпеці України.

За порушення правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, Солом'янським РВ ГУДМС України в м. Києві 23.02.2016 року відносно громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 203 КУпАП серії ПР МКМ № 078336 та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., який не сплачено.

Беручи до уваги той факт, що іноземець потрапив на територію України нелегально поза пунктами державного кордону, а також відсутності на території України родичів, дозволу на працевлаштування та законного джерела існування, а також документів, на підставі яких іноземець може повернутися до країни походження є підстави вважати, що громадянин Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.02.2016 року позов Солом'янського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, задоволено: видворено за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в примусовому порядку.

24.02.2016 року Солом'янським РВ ГУДМС України в м. Києві, відповідно до свого рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, було складено протокол про адміністративне затримання, відповідно до ст. 263 КУпАП та останнього було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (ПТПІ).

Позивач вказує, що під час перебування громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ПТПІ відповідач не звертався із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Зазначено, що Солом'янський РВ ГУДМС України в м. Києві неодноразово письмово звертався до Посольства Республіки Індія, з метою оформлення свідоцтва для повернення на Батьківщину іноземця та звільнити його від консульського збору, оскільки він знаходиться без документів на підставі яких можливо видворити його з території України.

Як вказав позивач, за інформацією Посольства Республіки Індія в Україні громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, готові ідентифікувати, з метою подальшого документування свідоцтвом для повернення на Батьківщину, але з боку іноземця відсутня співпраця щодо заповнення відповідних анкет для Посольства, оскільки він відмовляється від надання власної згоди на заповнення анкети та надання фотокарток для його документування.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до ч. 9 ст. 183-7 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідного клопотання чи позовної заяви, крім справ щодо примусового видворення та оскарження рішень про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну, які суд розглядає у п'ятиденний строк з дня подання позовної заяви.

Представник позивача позовну заяву підтримала з наведених у ній підстав, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився у зв'язку з тим, що на теперішній час перебуває в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в якому, як повідомив представник позивача, відсутня можливість здійснити судове засідання у режимі відео конференції.

Врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 Закону України«Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами частин першої, другої статті 16 цього Закону реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Судом встановлено, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.02.2016 року у справі № 760/3486/16-а було задоволено адміністративний позов Солом'янського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1: видворено за межі України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в примусовому порядку.

Встановлено, що 24.02.2016 року Солом'янським РВ ГУДМС України в м. Києві, відповідно до свого рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., було складено протокол про адміністративне затримання, відповідно до ст. 263 КУпАП та останнього було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (ПТПІ).

Згідно акту приймання - передавання іноземця або особи без громадянства, громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 24 лютого 2016 року поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Зважаючи на те, що під час перебування громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в ПТПІ, він не звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також на те, що Солом'янський РВ ГУДМС України в м. Києві звертався до Посольства Республіки Індія, з метою оформлення свідоцтва для повернення на Батьківщину іноземця та звільнити його від консульського збору, оскільки він знаходиться без документів на підставі яких можливо видворити його з території України, на що за інформацією Посольства Республіки Індія в Україні громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його готові ідентифікувати, з метою подальшого документування свідоцтвом для повернення на Батьківщину, але з боку іноземця відсутня співпраця щодо заповнення відповідних анкет для Посольства, оскільки він відмовляється від надання власної згоди на заповнення анкети та надання фотокарток для його документування.

Відповідно до частини 4 статі 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі території України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

18 червня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції».

Частиною 7 статті 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більше як на дванадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніше як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні три місяці подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для виконання рішення про примусово видворення або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Згідно з частиною 1статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість адміністративного позову та задоволення вимог позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову: про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню, або з метою ідентифікації та забезпечення передачі іноземців та осіб без громадянства відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Частиною 10 статті 183-7 КАС України передбачено, що судові рішення в адміністративних справах, передбачених цією статтею, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня їх проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст.11,17,18,94,160-163,183-5,256 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов Солом'янського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві до громадянина Республіки Індія ОСОБА_1 про продовження строку затримання - задовольнити.

Продовжити строк затримання в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україна Державної міграційної служби України громадянина Республіки Індія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 3 (три) місяці.

Постанову допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.І.Кізюн