Справа № 810/1734/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Київ 810/1734/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» ОСОБА_2 та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії.

Суть спору: ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» ОСОБА_2 та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» ОСОБА_3, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3 включити ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладі фізичних осіб.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 27.05.2016 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що між ним та ПАТ «Комерцінйий банк «Стандарт» 06.02.2015 був укладений договір банківського вкладу (депозиту) №76965, на виконання якого в касу банку була внесена готівка у сумі 200 000,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією банку та випискою по рахунку, проте у звязку з віднесенням банку до категорії неплатоспроможних та запровадження з 20.02.2015 тимчасової адміністрації кошти за вкладом повернуті не були.

Позивач повідомив, що він звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2 із проханням повернути відповідну суму грошових коштів, однак відповідачем було повідомлено йому про те, що повернення ОСОБА_1 грошових коштів буде здійснюватись виключно у порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, позивач зауважив про те, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2 зазначив про відсутність необхідності позивачу подавати додаткові документи до Фонду.

Позивач стверджує, що надалі він звернувся із заявою про виплату йому відповідних грошових коштів до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак йому було відмовлено у задоволенні його вимог, у звязку з тим, що його заява не відповідає вимогам Фонду.

Позивач не погоджується з такою відмовою, оскільки вважає, що він як вкладник ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» має право на отримання за рахунок Фонду гарантування вкладів відповідну суму грошових коштів.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3 було прийнято рішення про тимчасове обмеження на час здійснення перевірки банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам, у тому числі і ОСОБА_1

Так, зокрема, відповідач зауважив про те, що під час перевірки банківської операції щодо перерахування 06.02.2015 з поточного рахунку ОСОБА_4 на поточний рахунок позивача грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн. було встановлено, що вказана операція була здійснена без надання банку документів, які підтверджують правомірність переказу та наявність прав у осіб на здійснення таких переказів.

Крім того, відповідач зазначив про те, що надходження на поточний рахунок ОСОБА_1 відповідно суми коштів зумовлено розбивкою великого вкладу іншого клієнта, що на думку відповідача, спрямовано на створення штучного зобовязання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування грошових коштів таким особам.

Присутній у судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

У судовому засіданні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав письмові пояснення по справі, в яких заперечував проти задоволення позовних вимог, та заявив клопотання про здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засіданні, про що свідчить рекомендовані повідомлення з відміткою про вручення, явку представників у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив.

Вищевказані клопотання представників позивача та третьої особи були прийняті судом, про що було постановлено усну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до журналу судового засідання.

У звязку з цим, подальший розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження. Так, згідно з ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. №1619/10/13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Стандарт» (Банк) та ОСОБА_5 (Вкладник) було укладено договір банківського вкладу (депозиту) №76965, за умовами якого вкладник зобовязався внести, а банк прийняти на вкладний (депозитний ) рахунок №9687 у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Стандарт» грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. Відповідно до п.1.4 договору банк повертає вкладнику вклад по закінченню строку вкладу, а саме:13.02.2015/по закінченню допустимої кількості пролонгацій та сплачує проценти в розмірі та порядку, зазначених у договорі. Банк також повертає вкладнику вклад в інший день повернення вкладу з підстав, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

Згідно із п. 6.1 договору цей договір вступає в силу у день укладання та за умови виконання п.3.3.1 договору і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором, якщо інше не передбачено положеннями цього договору/додатковими договорами.

Пунктом 6.10 договору встановлено, що банк засвідчує, що на момент укладання цього договору, банк є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2015 позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн. на депозитний рахунок №987, шляхом їхнього перерахування з поточного рахунку №9687, який був відкритий ОСОБА_1 у ПАТ «КБ «Стандарт», про що свідчить платіжне доручення №3873 від 06.02.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.02.2015р. №116 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.02.2015р. №38 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Стандарт», згідно з яким з 20.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному аукціонерному товаристві «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2. Тимчасову адміністрацію в ПАТ КБ «Стандарт» запроваджено строком на три місяці з 20.02.2015 до 19.05.2015 включно.

18.05.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №101 про продовження строку дії тимчасової адміністрації до 18.06.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» ОСОБА_2 із заявою б/н від 29.04.2015, у якій просив відповідача надати інформацію щодо порядку повернення відповідної суми грошових коштів.

За результатами розгляду вказаної заяви уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» ОСОБА_2 листом № 02/06-959 від 02.06.2015 повідомила позивача про те, що повернення вкладів здійснюватиметься у порядку, передбаченому Законом Україні «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.06.2016 №103 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» на два роки по 18.06.2016 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.06.2015 №385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.06.2015 №120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Стандарт» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 19 червня 2015 р. до 18 червня 2016 р. включно.

Також уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» ОСОБА_2 було прийнято наказ від 19.06.2016 №2/2-ОД, яким тимчасово обмежено здійснення ПАТ «КБ «Стандарт» банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників, перелік яких визначений у додатку до наказу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався із заявою б/н від 13.07.2015 до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6, у якій просив вказану особу створити умови щодо повернення позивачу суми внесеного ним вкладу.

Вказана заява була прийнята Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 29.07.2015 за вх. № П-22438/15, про що свідчить відбиток штемпелю на вказаній заяві. Проте, відповіді на вказану заяву позивач не отримав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повторно звертався із заявою б/н від 31.08.2015 аналогічного змісту до директора-розпорядника фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6

Крім того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом №11-036-25187/15 від 31.07.2015 повідомив позивачу про те, що подана ним заява не відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» ОСОБА_2 було прийнято наказ №11 від 09.09.2015, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), у тому числі договір банківського кладу (депозиту) №769655 від 06.02.2015, що був укладений з позивачем.

Окрім того за наслідками перевірки уповноважена особа звернулась до Головного Управління МВС в м. Києві з відповідною заявою, з метою підтвердження або спростування правомірності отримання коштів Позивачем та відповідного виникненням права на відшкодування коштів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З метою проведення досудового розслідування справу передано до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві відповідні відомості внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №0004281.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 12.11.2015 №208 відкликано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» у провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедур тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 16.11.2015.

Призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Стандарт» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 з 16.11.2015.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та неповернення суми вкладу, позивач звернувся д даним позовом до суду про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VІ від 23.02.2012 (далі-Закон №4452, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452 Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначений статтею 27 Закону № 4452.

Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Статтею 28 Закону № 4452 передбачено, що фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своєму офіційному веб-сайті про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Аналогічні правила викладені в Розділах ІІІ-ІУ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012.

Отже, процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Як було зазначено вище, Уповноваженою особою Фонду було відмовлено у включенні позивачів до відповідного переліку вкладників з посиланням на нікчемність трансакцій ПАТ "Радикал Банк" щодо перерахування на користь позивачів грошових коштів.

Так, частиною 2 ст. 37 Закону №4452 встановлено, що Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону №4452 протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 ст.38 Закону №4452 передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, повязаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Частиною 3 статті 38 Закону №4452 закріплено, що Фонд, серед іншого, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, підставою не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є визнання нікчемним переказу (транзакції) грошових коштів на депозитний рахунок ОСОБА_1 у розмірі 200 000,00 грн., який був здійснений 06.02.2016.

Так, зокрема, відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що перерахування 06.02.2015 з поточного рахунку ОСОБА_4 на поточний рахунок позивача за №9687, грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн., які надалі були перераховані на депозитний рахунок ОСОБА_1, здійснювалось без надання банку правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності вказаних осіб на відповідні грошові кошти, з приводу чого суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06.02.2015 ОСОБА_4 було перераховано з поточного рахунку №1812 на поточний рахунок ОСОБА_1 за №9687 грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн., що підтверджується платіжним доручення №3880 від 06.02.2015 та випискою по рахунку позивача за період з 06.02.2015 по 19.02.2015.

Відповідно до вказаної банківської виписки та платіжного доручення №3873 від 06.02.2015 вказана сума грошових коштів була перерахована позивачем з вищезазначеного поточного рахунку на його відповідний депозитний рахунок.

Відповідно до пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. N 22 (далі - Інструкція, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно з п. 2.19 Інструкції розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Пунктом 3.1 Інструкції закріплено, що платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується (п. 3.5 Інструкції).

Відповідно до п. 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі Закон №2346) банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 20.1 статті 20 Закону №2346 передбачено, що ініціатором переказу може бути платник, а також отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 21.1 статті 21 Закону №2346 ініціювання переказу проводиться, серед іншого, шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Одним із розрахункових документів, згідно з п.22.1 статті 20 Закону №2346, є платіжне доручення.

При цьому, під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника (п.22.4 ст. 22 Закону №2346).

Відповідно до п. 22.6 ст. 22 Закону №2346 обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України / реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

Таким чином, законодавчо передбачено, що переказ коштів, наявних на рахунках клієнта, може здійснюватися, у тому числі, за допомогою платіжного доручення. При цьому ініціювання переказу для платника завершується саме моментом подачі розрахункового документа на виконання до банку.

У той же час, банк клієнта для здійснення переказу перевіряє лише правильність заповнення клієнтом відповідних реквізитів, у звязку з чим суд вважає непереконливими посилання відповідача на те, що позивачем не були надані банку документи на підтвердження його прав володіння, користування та розпорядження коштами на рахунку, позаяк такі твердження не засновані на положеннях чинного законодавства України.

У той же час, суд звертає увагу на те, що проведення перерахування відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок позивача та їхнє подальше зарахування на депозитний рахунок ОСОБА_1 підтверджується платіжними дорученнями за № 3873 від 06.02.2015 та №3880 від06.02.2015.

Крім того, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач також послався на те, що аналіз трансакції щодо внесення позивачем на депозитний рахунок грошових коштів, яка мала місце 06.02.2015, свідчить про розбивку великого вкладу іншого клієнта, з метою створення в майбутньому штучного зобовязання Фонду відшкодувати відповідні кошти за рахунок держави.

Однак, вказана позиція відповідача не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому, на думку суду, вона носить виключно характер припущень. До того ж, суд звертає увагу на те, що тимчасова адміністрація була запроваджена в ПАТ КБ «Стандарт» з 20.02.2015 на підставі постанови Правління НБУ від 19.02.2015 №116 та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.02.2015 №38, у той час як кошти були зараховані на рахунок позивача 06.02.2015, тобто за 2 тижні до введення у банк тимчасової адміністрації, що ставить під сумнів твердження відповідача про здійснення позивачем «дроблення» якогось вкладу іншого клієнта.

При цьому, суд вважає, що належним доказом тверджень відповідача про удаваність вчинених між банком та позивачами правочинів по перерахуванню коштів (у тому числі з метою "дроблення" вкладів інших клієнтів) може бути вирок суду в межах кримінального провадження по розслідуванню шахрайських дій позивача та працівників банку.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає жодних порушень положень чинного законодавства при укладанні та виконанні між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Стандарт» договору банківського вкладу (депозиту), та вважає, що факт перерахування коштів підтверджується належними та допустимими доказами,зокрема, випискою по рахунку, що є підставою для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування, та від здійснення чого уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2 безпідставно ухилився.

Отже, бездіяльність відповідача щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому, на думку суду, є протиправною.

У звязку з цим, суд вважає правомірною та такою, що підлягає задоволення вимогу щодо визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2 щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Щодо вимоги позивача про зобовязання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2, то суд звертає увагу позивача на те, що як формування Уповноваженою особою переліку вкладників, так і затвердження Фондом гарантування реєстрів вкладників, обмежені певними строками, які на час розгляду справи сплинули, що унеможливлює задоволення вимог позивача про спонукання Уповноваженої особи до включення позивача до відповідного переліку.

Також, позивач просить суд зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладі фізичних осіб, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 N 14, протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно:

- зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування;

- зміни розміру належних їм сум;

- зміни особи вкладника;

- змін реквізитів вкладників;

- змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Отже, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має право надавати до Фонду додаткову інформацію про осіб-вкладників.

За таких обставин, враховуючи протиправне не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду, суд вважає за необхідне зобовязати Уповноважену особу надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладників, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір було сплачено судовий збір у сумі 1 653,63 грн.

Враховуючи задоволення двох позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3, становить 1102,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного

судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_2 щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3.Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3 надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (08300,АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів у розмірі 200 000,00 грн. за договором банківського вкладу (рахунку) №76965 від 06.02.2015.

4.В іншій частині в позові відмовити.

5.Стягнути на користь ОСОБА_1 (08300,Київська область, місто Бориспіль, вулиця Івана Франка, будинок 7, квартира, 43, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» ОСОБА_3 (04071, місто Київ, вулиця Почайнинська, будинок 45).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Дудін С.О.