Справа № 523/9384/16-а
Суддя: Шепітко І. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/9384/16-а
Провадження №2-а/523/475/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Шепітко І.Г.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дій, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача та просить визнати протиправними дії відповідача, виражених у відмові в перерахуванні пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи на Одеському ліноліумному заводі "Більшовик" з 01.01.1979 року по 31.12.1984 року, і просила зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вказаного стажу на підставі наданої довідки про заробітну плату.

Ухвалою суду від 08.07.2016 року відкрито скорочене провадження.

Відповідач ухвалу про відкриття скороченого провадження, копію позову та додані матеріали отримав, на адресу суду 08.08.2016 року надійшли заперечення, згідно яких відповідач вимоги не визнав та просив у позові відмовити, вказавши також на пропущення строку звернення до суду.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, тобто 10 денний строк з дня одержання ухвали, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. П.4 ч.5 ст.1832 передбачено, що справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше п'яти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач звернувся 30.10.2015 року до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м.Одеси з заявою про перерахунок її пенсії за віком з урахуванням довідки №40 від 02.11.2010 року про заробітну плату за період роботи на Одеському ліноліумному заводі "Більшовик" з 01.01.1979 року по 31.12.1984 року.

Пенсію позивачка отримує з 23.08.2012 року і з того часу, при нарахуванні пенсії, страховий стаж за вказаний період роботи враховано нульовим значенням та зазначена довідка врахована не була.

На звернення позивачки щодо перерахунку, відповідачем було повідомлено позивачку, що 22.10.20015 року спеціалістом управління була вчинена спроба перевірки довідки, однак підприємство фактично не працює і провести перевірку достовірності наданої довідки №40 від 02.11.2010 року немає можливості, тому управілння не може врахувати вказану довідку про заробітну плату для розрахунку пенсії.

Аналогічні листи позивачка отримала 22.02.2016 року від Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області та 26.05.2016 року від Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, до числа яких відноситься відповідач, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.З ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком.

Відповідно до ч.4 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. пенсійний фонд забезпечує комплекс організаційних та технічних заходів, спрямованих на захист відомостей, що містяться в системі персоніфікованого обліку».

Диспозицією ч.І ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» от 09 липня 2003 року № 1058, який набув чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 цієї ж статті цього ж Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках. здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно до ст.105 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», застраховані особи та члени їхніх сімей мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду та їх посадових осіб відповідно до законодавства про звернення громадян, а також у судовому порядку.

Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1.1. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення №58 від 29.07.1993 р. трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як було встановлено в ході судового розгляду справи, позивачка має трудову книжку та всі записи про трудову діяльність вносились відповідальними особами підприємств за місцем роботи, оригінал трудової книжки позивачка надала відповідачеві.

Згідно трудової книжки та наданої підприємством довідки, позивачка працювала на Одеському ліноліумному заводі "Більшовик" з 14.11.1975 року по 07.02.1995 року.

Будь-яких доказів того, що надана позивачем трудова книжка містить в собі недостовірну інформацію, відповідачем надано не було, а в ході судового розгляду справи - їх не встановлено.

Позивачкою для обрахунку пенсії було надано довідку про заробітну плату за період роботи на Одеському ліноліумному заводі "Більшовик" з 01.01.1979 року по 31.12.1984 року.

Отже, усі необхідні документи позивачка відповідачеві надала.

Аналізуючи встановлені обставини у сукупності із зазначеними нормами Закону, суд дійшов висновку, що позивач не несе зобов'язання по здійсненю записів у трудовій книжці та не повинен вживати заходи щодо їх перевірки, як і надання додаткових доказів для можливості перевірки довідки про заробітну плату, оскільки це не є його компетенцією, трудову книжку позивач отримав у встановленому законом порядку, записи в ній здійснювались відповідними посадовими особами, довідка про заробітну плату містить усі необхідні підписи та печатки.

За таких обставин, суд вважає доводи відповідача необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для призначення пенсії без урахування зазначеної у трудовій книжці та наданій довідці інформації, оскільки це є лише припущенням відповідача, яке не ґрунтується на будь-яких доказах та спростовується матеріалами справи.

Згідно з частиною першою статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних позивачем дій жодним належним і допустим доказом.

З урахуванням вимог ст.ст.99, 100 КАС України, враховуючи, що порушення позивачки є триваючим з моменту призначення пенсії у 2012 році, та дати звернення до суду з даним позовом - 05.07.2016 року, вимоги щодо перерахунку підлягають задоволенню з 05.01.2016 року.

Керуючись ст.ст.7-11, 128, 158-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дій - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Суворовського об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Одесі щодо відмови в перерахуванні пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату за період роботи на Одеському ліноліумному заводі "Більшовик" з 01.01.1979 року по 31.12.1984 року.

Зобов'язати Суворовське об'єднане Управління пенсійного фонду України в м.Одесі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 05.01.2016 року, з урахуванням стажу на підставі наданої довідки про заробітну плату за період роботи на Одеському ліноліумному заводі "Більшовик" з 01.01.1979 року по 31.12.1984 року.

Копію постанови направити сторонам у справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного адміністративного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови.

Суддя: