Справа № 22-а - 2/11
Суддя: Панасенков В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
Справа № 22-а - 2/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2011

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Плавич С.В.,

за участю: представника прокуратури Одеської області, - ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3, - ОСОБА_4 та представника відповідача,

Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області, - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах інваліда з дитинства ОСОБА_3 та за заявою ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2010 року за адміністративним позовом Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області про зобовязання нарахувати та сплатити соціальну пенсію по інвалідності з дитинства,

в с т а н о в и л а:

07 вересня 2010 року Заступник Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах інваліда з дитинства ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 16 березня 1999 року визнаний інвалідом з дитинства до 16 років. В подальшому висновком МСЕК від 15 лютого 2005 року йому встановлено третю групу інвалідності (безстроково) та продовжено виплату соціальної пенсії, як дитині-інваліду до досягнення 18 річного віку. У звязку з досягненням повноліття, з 3 лютого 2007 року, йому припинили виплату соціальної пенсії як дитині-інваліду. У відповідності до ст. 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення" він отримав право на пенсію по інвалідності, але пенсія йому була призначена лише з 17 вересня 2009 року. Тому, на думку заступника прокурора, позивач має право на нарахування і виплату пенсії з 02 лютого 2007 року по 17 вересня 2009 року.

Посилаючись на ці обставини, заступник прокурора просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області, проти позову заперечувала і в своїх поясненнях зазначала, що згідно з п. 3 ст. 45 Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на іншій проводиться з дня подання особистої заяви з усіма необхідними документами. Лише після неодноразових запрошень до управління Пенсійного фонду, за особистою заявою від 17 вересня 2009 року ОСОБА_3 призначено соціальну пенсію як інваліду з дитинства ІІІ групи з 17 вересня 2009 року. Тому, на думку представника, вимоги про нарахування і виплату позивачу пенсії з 02 лютого 2007 року по 17 вересня 2009 року є безпідставними.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора, що діє в інтересах ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи тим, що рішення суду не відповідає вимогам закону.

Позивач ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з заявою про приєднання до апеляційної скарги заступника прокурора.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги заступник прокурора, що діє в інтересах ОСОБА_3, заяви позивача ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги, пояснення на апеляцію представника прокуратури Одеської області, - ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, - ОСОБА_4 та представника відповідача, Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області, - ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора та заява позивача про приєднання до апеляційної скарги підлягають задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу ОСОБА_3 призначили та виплачують пенсію з 17 вересня 2009 року правомірно.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства і отримував соціальну пенсію по інвалідності з дитинства.

На підставі висновку МСЕК від 15 лютого 2005 року він був визнаний інвалідом з дитинства ІІІ групи безстроково (а.с. 4)

З 3 лютого 2007 року, у звязку з досягненням ним повноліття, йому припинили виплату соціальної пенсії як інваліду з дитинства.

12 лютого 2007 року працівниками МСЕК була виготовлена нова виписка із акту огляду МСЕК про встановлення позивачу ОСОБА_3 ІІІ групи інвалідності з дитинства первісно з 12 лютого 2007 року безстроково, яка у подальшому була визнана підробленою (а.с. 18).

Лише з 17 вересня 2009 року позивачу призначено та виплачується соціальна пенсія по інвалідності з дитинства.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачу правомірно з 17 вересня 2009 року призначена пенсія по інвалідності з моменту звернення його з заявою до пенсійного фонду, не приймаються до уваги, оскільки вони не відповідають дійсності.

Апеляційному суду надано достатньо доказів, які досліджені у відповідності до ст. 86 КАС України та свідчать про те, що позивач ОСОБА_3 та його матір ОСОБА_4І.К. неодноразово зверталися з заявами до пенсійного фонду та інших державних органів щодо безпідставного припинення виплати соціальної пенсії по інвалідності.

Відповідно до ч. 2 ст. КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачу ОСОБА_3 припинили виплату соціальної пенсії по інвалідності за досягненням ним повноліття з 02 лютого 2007 року, протиправно.

Тому його права на отримання пенсії по інвалідності з дитинства з 02 лютого 2007 року були порушенні з боку управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський в Одеської області і підлягають поновленню шляхом зобовязання пенсійного фонду нарахувати та виплатити позивачу вказану пенсію з 02 лютого 2007 року по 17 вересня 2009 року.

Отже, позов заступника прокурора є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі,

Не відповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам є у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 202 КАС України підставою для скасування судового рішення й ухвалення постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 195, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 3, 205, 207 КАС України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах ОСОБА_3 та заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги задовольнити, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2010 року скасувати й ухвалити постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області щодо не нарахування та не виплати соціальної пенсії інваліду з дитинства протиправною та

зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Білгород-Дністровський Одеської області нарахувати та виплатити інваліду з дитинства ОСОБА_3 соціальну пенсію по інвалідності з 02 лютого 2007 року по 17 вересня 2009 року.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_6

ОСОБА_1