Справа № 2-а-1793/11
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2011-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.10.2011 м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М. розглянувши відповідно ст.183-2 КАС України в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання провести перерахунок державної та додаткової пенсії як інвалідові 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати відмову відповідача протиправною та зобовязати провести перерахунок державної пенсії та виплачувати відповідно до ч. 4 ст.54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі не 8 мінімальних пенсій за віком починаючи з 18.03.2011 року та зобовязати провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплачувати у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 18.03.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, визнаний інвалідом 2-ої групи, повязаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, знаходиться на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області та отримує пенсію, яка значно нижче за пенсію, передбачену законодавством України, а саме ст.49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 ЗУ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, приймаючи до уваги заперечення відповідача, суддя вважає їх достатніми для прийняття рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії і є інвалідом ІІ групи із захворювання, повязаного з участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченнями серії А № 035724 від 09.12.1993 р.

На підставі ст. 50,54 Закону України від 28.02.1991 р. Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( далі Закон №796-ХІІ)йому було призначено державну пенсію та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю.

Судом встановлено, що при обчисленні розміру основної пенсії позивачу згідно вищезазначених законодавчих норм, відповідач виходив з положень постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю виплачується у розмірі 20% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту постраждалого населення визначені та закріплені в Законі № 796-ХІІ.

Відповідно до ст. 50 вказаного Закону, особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами другої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст. 54 цього ж Закону, в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів другої групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача в запереченні на ст. 62 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо права Кабінету Міністрів України розяснювати порядок застосування цього Закону, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальних пенсій за віком.

З положень ст.ст. 50,54 Закону №796-ХІІ випливає, що за основу нарахування розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, береться мінімальна пенсія за віком.

Чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише положеннями ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір не має.

З огляду на зазначене, не можуть бути взятими до уваги посилання на положення ч.3 ст. 28 вказаного Закону, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачкою конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50 та 54 Закону №796-ХІІ.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 8 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Управління Пенсійного Фонду України у Біляївському районі Одеської області повинно було нарахувати та виплатити позивачу державну та додаткову пенсію, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого Законом України Про Державний бюджет України для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки відповідачем не виконані вимоги ст.ст.50,54 Закону України № 796-ХІІ, то на нього необхідно покласти обовязок провести нарахування та виплатити позивачу державну та додаткову пенсію, виходячи з положень вказаних статей та ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування .

14 червня 2011 року Верховною Радою України прийнято Закон України N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", який набрав чинності 19 червня 2011 року.

Пунктом 7 частини I зазначеного Закону Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з однопредметних законодавчих норм рівної ієрархії, що не визнані неконституційними в установленому порядку, підлягає застосуванню для розв'язання спорів зазначеної категорії, перевагу слід надавати тій з них, що прийнята пізніше. У розглядуваному випадку пізніше прийняті норми Закону України від 14 червня 2011 року N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік.»

Однак на момент прийняття цієї постанови судом, Кабінетом Міністрів України, на виконання пункту 7 Закону України N 3491-VI "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" прийнята Постанова № 745 від 06 липня 2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету».

Позивач звернувся до суду 19 жовтня 2011 року, та просить суд зобовязати відповідача здійснити перерахунок та провести виплати з 18.03.2011 року.

З 23 липня 2011 року, тобто з дня коли постанова КМУ № 745 від 06 липня 2011 року набула чинності, виплати вказаної категорії громадян здійснюються відповідно до чинного законодавства, отже з цієї дати відсутній предмет спору, а вказана постанова № 745 набрала чинності 23 липня 2011 року, з моменту її публікації.

Таким чином, суд вирішуючи цей спір приймає до уваги норми законодавства які діяли до вступу в дію вказаної постанови та законодавство діюче на момент прийняття цієї постанови.

Аналіз змісту вимог позивача дає підстави вважати, що він вимагає захисту його прав також на майбутнє, але суд відмовляє в цьому, оскільки захист непорушеного права на майбутнє діючим законодавством не передбачений. його

Керуючись ст.ст. 2,7-9, 11, 71, 158-163, 183-2, 256 КАС України, ст..ст. 49,50,54,67,71 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , Законом України Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку , Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Законом України Про пенсійне забезпечення Закону України Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області про визнання дій відповідача протиправними та зобовязання провести перерахунок державної та додаткової пенсії як інвалідові 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо відмови у перерахунку державної та додаткової пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести перерахунок державної пенсії та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком щомісячно за період з 18.03.2011 року по 22.07.2011 року

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткову щомісячну пенсію в розмірі 75 % процентів мінімальної пенсії за віком за період з 18.03.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням здійснених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню у межах суми стягнень за один місяць.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 діб з дня отримання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Біляївський райсуд.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_2