Справа № 810/1269/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Київ №810/1269/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на предмет спору, на стороні відповідач - Державна фіскальна служба України, Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання протиправною постанови про арешт коштів,

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - позивач) з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач) про скасування постанови від 11.04.2016 ВП №50626838 про арешт коштів ДП "Укрспирт".

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2016 відкрито провадження у справі №810/1269/16, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державну фіскальну службу України (далі - третя особа - 1), Міжрегіональне головне управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі - третя особа - 2), закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

30.05.2016 представником позивача через канцелярію суду подано заяву про уточнення (зміну) позовних вимог №7-3/322 від 30.05.2016, в якій позивач просить визнати протиправною постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін'юсту від 11.04.2016 ВП №50626838 про арешт коштів ДП "Укрспирт".

Протокольною ухвалою суду від 07.06.2016 вказану заяву про уточнення (зміну) позовних вимог №7-3/322 від 30.05.2016 прийнято до розгляду судом.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2015 ВП №50626838 є незаконною, оскільки прийнята з грубим порушення вимог статті 19, пункту 2 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з відкриттям виконавчого провадження не за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення та за наявності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, відтак постанова про арешт коштів ДП «Укрспирт» від 11.04.2015 ВП №50626838 є також незаконною, оскільки ґрунтується та є похідною від постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, позивач зазначає, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 у справі №810/1146/16 визнано протиправною та скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін'юсту від 25.03.2016 ВП №50626838 про відкриття виконавчого провадження, а вказана постанова Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 набрала законної сиди 06.05.2016.

Крім того, позивач зазначає, що на підставі вищевказаної постанови Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 постановою заступника Департаменту ДВС Мін'юсту від 27.04.2016 ВП 50626838 скасовано оскаржувану позивачем у цій справі постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мін'юсту від 11.04.2016 ВП №50626838 про арешт коштів ДП «Укрспирт», а тому позивач просить визнати спірну постанову протиправною.

Відповідачем письмових заперечень проти позову до суду не було надано.

Третіми особами письмових пояснень за позовом до суду не було надано.

В судовому засіданні по справі 07.06.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні по справі 07.06.2016 проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб у судове засідання по справі 07.06.2016 не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином та завчасно, про причини неявки суд не повідомлено.

В судовому засіданні по справі 07.06.2016 представником позивача подано письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.06.2016 проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, та приймаючи до уваги те, що треті особи були належним чином проінформовані про дату, час і місце судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Державна фіскальна служба України звернулась до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" фінансових санкцій у вигляді штрафу у сумі 19866257,76 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 у справі №810/1046/15 за позовом Державної фіскальної служби України до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" адміністративний позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Державного бюджету України фінансові санкції у сумі 19866257,76 грн.

03.03.2016 Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі 810/1046/15, який отримано Державною фіскальною службою України 11.03.2016.

На підставі заяви Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, до якого було додано оригінал вищевказаного виконавчого листа заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016, згідно якої відкрито виконавче провадження №50626838 з примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2016 у справі №810/1046/15.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" подано до Київського окружного адміністративного суду позов до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 ВП №50626838.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 у справі №810/1146/16 адміністративний позов ДП "Укрспирт" задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 ВП №50626838.

В той же час, 11.04.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 в межах вказаного виконавчого провадження було прийнято постанову про арешт коштів боржника від 11.04.2016, згідно якої було накладено арешт на кошти, що містяться на всіх банківських рахунках, що відкриті позивачем в банківських установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, окрім рахунків захищених відповідно до Бюджетного кодексу України, Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», а також окрім поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику» та спеціального рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», що належать боржнику - Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (адреса: 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 16, код ЄДРПОУ/податковий номер 37199618) у межах суми 19866257,76 гривень.

Не погоджуючись з постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про арешт коштів боржника від 11.04.2016 позивач 13.04.2016 звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що постанова Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 у справі №810/1146/16, якою визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 ВП №50626838 набрала законної сили 06.05.2016, що підтверджується листом Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 №810/1146/16/2924/16.

У зв'язку з цим, постановою заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 від 27.04.2016 були скасовані:

- постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 №50626838;

- постанова про стягнення виконавчого збору від 08.04.2016 №50626838;

- постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2016 №50626838;

- постанова про арешт коштів боржника від 11.04.2016 №50626838 - оскаржувана у цій справі.

Крім того, зазначеною постановою також був знятий арешт з коштів Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", що містяться на всіх рахунках у банківських установах.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши та оцінивши в сукупності обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №606).

Згідно зі статтею 1 Закону №606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 2 статті 25 Закону №606 закріплено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 27 Закону №606).

Згідно зі статтею 32 Закону №606 заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлений статтею 52 Закону №606.

Так, частинами 1, 2 цієї статті передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4 ст. 52 Закону №606).

Частиною 2 ст. 57 Закону № 606 встановлено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходить до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону №606 копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, накладення арешту на майно боржника, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника, є заходом примусового виконання рішення, направленим на забезпечення його реального виконання, при вжитті якого державний виконавець має діяти з повним дотриманням відповідної процедури.

Суд зазначає, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 у справі №810/1146/16 встановлено, що заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" відкрив виконавче провадження за заявою Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, яке не може виступати стягувачем за виконавчим листом Київського окружного адміністративного суду №810/1046/15 від 03.03.2016, оскільки такий орган не приймав участі в розгляді справи №810/1046/15.

З огляду на викладене, Київський окружний адміністративний суд в постанові від 11.04.2016 у справі №810/1146/16 дійшов висновку, що постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 ВП №50626838 прийнята за відсутності підстав, передбачених статтями 8, 19 Закону України "Про виконавче провадження", та без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, у зв'язку з чим вона підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Вказана постанова Київського окружного адміністративного суду від 11.04.2016 набрала законної сили 06.05.2016, що підтверджується листом Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 №810/1146/16/2924/16.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначено в статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v., no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Таким чином, суд приймає до уваги позицію, наведену в постанові Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року у справі №810/1146/16 та приходить до висновку, що у зв'язку тим, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2016 ВП №50626838, будь-які дії та рішення, вчинені та прийняті державним виконавцем на виконання такої постанови, в тому числі постанова про арешт коштів боржника від 11.04.2016, є протиправними, оскільки виконавче провадження відкрито в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а у відповідача, в свою чергу відсутні будь-які підстави для примусового виконання виконавчого листа Київського окружного адміністративного суду №810/1046/15 від 03.03.2016.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 11.04.2016 ВП №50626838 про арешт коштів боржника суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим підлягає визнанню протиправною.

При цьому, суд зазначає, що скасування в подальшому спірної постанови начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 шляхом прийняття відповідної постанови від 27.04.2016 не є перешкодою для оцінки судом правомірності винесення відповідачем спірної постанови, оскільки скасування акта суб'єкта владних повноважень та визнання такого акта протиправним не є тотожними способами захисту порушеного права та мають різні правові наслідки.

Так, суд зазначає, що визнання акта суб'єкта владних повноважень протиправним як способу захисту порушеного права позивача застосовується у тих випадках, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Скасування ж акта суб'єкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є скасованими з моменту набрання постановою законної сили, тобто лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти, оскільки інакше буде заподіяно значно більшої шкоди суб'єктам правовідносин порівняно з відвернутою.

З урахуванням викладеного застосування різних способів захисту порушеного права позивача - визнання спірного акта протиправним або скасування такого акта - повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку.

Саме така правова позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 27.07.2010 N 1145/11/13-10.

З огляду на це суд звертає увагу на те, що самостійне скасування відповідачем постанови про арешт коштів боржника від 11.04.2016 на підставі постанови заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ від 27.04.2016 означає втрату нею чинності лише з дати прийняття такої постанови про скасування, тобто з 27.04.2016, що не є перешкодою для надання судом оцінки правомірності винесення оспорюваної постанови, чинність якої зберігалась у період з 11.04.2016 по 27.04.2016.

При цьому суд звертає увагу на те, що відмова в задоволенні вимог позивача про визнання протиправною спірної постанови виключно через втрату нею чинності на момент ухвалення рішення судом безумовно порушить права позивача на ефективний судовий захист від протиправної поведінки відповідача у вигляді безпідставного накладення арешту на його кошти, а також порушить майнові права позивача у вигляді понесених ним витрат по сплаті судового збору.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. згідно платіжного доручення №3873 від 13.04.2016, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.2) підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань - Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправною постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 від 11.04.2016 ВП №50626838 про арешт коштів боржника.

3. Стягнути судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м.Бровари, вул.Гагаріна, буд. 16, ідентифікаційний код 37199618) за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця архітектора Городецького, будинок 13).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.