Справа № 22-а/0690/6074/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/6074/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1, при секретарі Григорович А.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації на постанову Олевського районного суду від 27 травня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації про стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

Позивачі звернулася до суду із позовною заявою, в якій просили стягнути з відповідача недоплачені за 2008-2010 роки кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В обґрунтування позову зазначали, що є непрацюючими пенсіонерами, потерпілими внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період отримували на себе та на дитину в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Олевського районного суду від 27 травня 2010 року позов задоволено частково. З Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної '' державної адміністрації на користь позивачки ОСОБА_3 стягнуто на її та на дитину 5769,6 грн. коштів, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.10.2008 року по 01.10.2009 року та 22123,5 грн. коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.10.2008 року по 01.03.2010 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані протиправними. Цим же рішенням з Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на користь позивача ОСОБА_2 стягнуто 2884,8 грн. коштів, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.10.2008 року по 01.10.2009 року та 22123,5 грн. коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.10.2008 року по 01.03.2010 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані протиправними В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на те, що він не є розпорядника:, таких коштів, спірна доплата пенсіонерам виплачується Пенсійним фондом.

Перевіривши законність та обгрунтованість постанови в межах позовних вимог та в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40% від мінімальної заробітної плати.

Всупереч вимог закону зазначена допомога виплачувалась позивачам в розмірі 2,10 грн. на кожного з них та на дитину (а.с.27,28).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір в цій частині вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру спірної виплати застосуванню підлягає саме ст. 37 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав та правильно вирішив спір.

Разом з тим, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення доплати до пенсії, суд"' не врахував наступне.

Частиною 2 ст.39 Закону в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених ч.І ст.39 Закону.

Задовольняючи вимоги позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що саме на відповідача слід покласти обовязок виплатити зазначене підвищення.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо.

Перелік компенсацій та допомог, які виплачуються управліннями праці та соціального захисту населення визначений п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 (надалі Порядок).

Зазначеним Порядком на управління праці та соціального захисту населення не покладено обовязок по виплаті спірного підвищення непрацюючим пенсіонерам.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням- Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Отже, відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій мають бути саме зазначені Управління, на які може бути покладено обовязок провести перерахунок та виплату спірного підвищення.

За наведених обставин висновок суду про неправомірність дій управління праці та про його обовязок здійснити виплату підвищеного розміру пенсії суперечить нормам матеріального права, що згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови та ухвалення в цій частині вимог нового рішення.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації задоволити частково.

Скасувати постанову Олевського районного суду від 27 травня 2010 року в частині вимог про стягнення доплати до пенсії, ухваливши в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_3 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації про стягнення доплати до пенсії, передбаченої ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: