Справа № 359/4128/16-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

дата документу :

Справа № 359/4128/16-а
Провадження № 2-а/359/143/2016
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2016 року о 11 годині 25 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В., Пустовіт А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення
В С Т А Н О В И В:
16.05.2016 ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом та після уточнення позовних вимог просить суд: визнати протиправним та скасувати пункт 31 додатку 1 рішення Бориспільської міської ради Київської області «Про перейменування окремих вулиць, провулків, площі та водного об`єкту міста Борисполя» від 17 грудня 2015 року №42-2-VII щодо перейменування вулиці ОСОБА_2 на вулицю Голубівка.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням Бориспільської міської ради перейменовані окремі вулиці та провулки міста Борисполя, в тому числі відповідно до пункту 31 додатку 1 до вказаного рішення вулицю ОСОБА_2 перейменовано на вулицю Голубівка. Позивач вважає, що відповідачем не дотримано щестимісячного строку прийняття рішення органом місцевого самоврядування з дня набрання чинності Законом України від 09.04.2015 №317 «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», та не дотримано порядку проведення громадського обговорення щодо перейменування зазначених у рішенні вулиць та провулків, а саме, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 22.09.2015 №509 «Про організацію громадського обговорення щодо перейменування окремих вулиць та провулків міста Борисполі» до обговорення пропонувалось 43 назви вулиць та провулків, в той час, як оскаржуваним рішенням перейменовано 105 вулиць і провулків, серед яких 37 , зміна назв яких взагалі не обговорювалась, в тому числі вулиці ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що ОСОБА_3 є відомий у світі вчений, розробник наукових економічних та політичних теорій, автор відомих наукових праць та, що вулиця ОСОБА_2 не має нічого спільного з символікою комуністичного тоталітарного режиму. Позивач звертає увагу, що згідно зі ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» основними принципами, на яких здійснюється місцеве самоврядування в Україні, є народовладдя, законність, гласність, колегіальність, поєднання місцевих і державних інтересів, підзвітність та відповідальність перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб, державна підтримка та гарантії місцевого самоврядування, судовий захист прав місцевого самоврядування. Позивач зазначає, що їй нічого не було відомо про проведення обговорення та зазначених відповідачем заходів у рамках проведення такого обговорення, та про саме рішення, що на думку позивача вказує на вжиття відповідачем формальних, а не реальних заходів щодо обговорень порушених у повідомленні питань, яке було розміщене на офіційному сайті Бориспільської міської ради, і таким чином, оскаржуваним рішенням грубо порушені її права (а.с.2-5,47-48).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені позовні вимоги. Додатково позивач пояснила, що, не бачить необхідності перейменування вулиці, на якій вона проживає, та що інші мешканці також проти цього, та, якби проводилось обговорення з ними, вони могли запропонувати іншу назву, але були позбавлені такої можливості.

Представник відповідача Бориспільської міської ради Гавриленко Ю.М. проти задоволення адміністративного позову заперечувала, посилаючись на те, публікації в місцевій пресі свідчать про те, що було обговорення перейменування вулиці ОСОБА_2 на вулицю Голубівка, та що у даному випадку мало місце повернення історичної назви вулиці. В рішенні виконавчого комітету не було зазначено про перейменування вулиці ОСОБА_2 , оскільки необхідність такого перейменування виникла в ході обговорення, в тому числі на засіданні Топонімічної комісії, створеної при виконавчому комітеті міської ради, яка з цією метою звернулась за роз`ясненнями до Українського інституту національної пам`яті та отримала відповідь, що в силу вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки». Крім того, вони звертають увагу, що в силу вимог ст.3 та 6 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» не було необхідності проведення громадських обговорень з приводу перейменування даної вулиці, але такі обговорення були проведені та усі бажаючі, мали можливість взяти участь у такому обговоренні, отримавши інформацію з преси, сайту міської ради. Вона також звертає увагу, що міська рада діяла у межах своїх повноважень, в порядку та у спосіб, передбачені п.41 ч.1 ст.26 та п.1 ст.37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», а позивач не довела, що оскаржуваним рішенням були порушені права позивача.

Заслухавши поясненням осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Зазначене відповідає вимогам ч.1 ст.55 Конституції України, згідно з якими кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до офіційного тлумачення, наведеного в Рішенні Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року, частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до змісту ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В тому числі за змістом ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В судовому засіданні встановлено, що на 17 грудня 2015 Бориспільською міською радою Київської області прийнято рішення №42-2-VІІ «Про перейменування окремих вулиць, площі та водного об`єкту міста Борисполя», підпунктом 1.1 пункту 1 якого були вирішено перейменувати окремі вулиці та провулки міста Борисполя, що визначені топонімічною комісією при виконавчому комітеті міської ради, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» згідно з додатком 1, пунктом 31 якого «Список вулиць та провулків, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» вирішено: перейменувати вулицю Карла Маркса на вулицю Голубівка (а.с.6,8).

За змістом вказаного рішення зазначено, що воно ухвалене, враховуючи пропозиції мешканців міста Борисполя, з метою повернення історичних назв вулицям міста Борисполя, увіковічення пам`яті героїв та видатних постатей України, взявши до уваги рекомендації топонімічної комісії при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради (протоколи №2 від 08.06.2015 та №3 від 18.11.2015), відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та п.41 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (а.с.6).

Та, як зазначено в п.6 оскаржуваного рішення, зміну картографічних матеріалів і реєстраційних документів на об`єкти нерухомого майну підприємствам, установам і організаціям, що знаходяться на цих вулицях, а також мешканцям, які проживають на цих вулицях, провести згідно з чинним законодавством України та за необхідністю.

При встановленні особи позивача на підставі наданого в судовому засіданні паспорта громадянина України встановлено, що позивач зареєстрована в АДРЕСА_1 , про що також зазначено в позовній заяві.

Таким чином, зміна назви частини вул.Карла Маркса на вул.Голубівка безпосередньо стосується прав та обов`язків позивача, яка є мешканцем вказаної вулиці.

Перевіркою доводів позивача в судовому засіданні встановлено, що оскаржуване рішення Бориспільської міської ради щодо перейменування вулиці Карла Маркса на вулицю Голубівка ухвалене відповідачем з порушенням визначеного чинним законодавством порядку, не на підставі та не у спосіб, визначений Законом України від 24.05.2012 №4865 «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», Законом України від 09.04.2015 №317 «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» та Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затвердженого постановою КМУ від 24.10.2012 №989.

Так, судом встановлено, що ухваленню оскаржуваного рішення Бориспільської міської ради від 17.12.2015 року передувало рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 22 вересня 2015 року №509, за змістом якого вбачається, що воно ухвалено відповідно та на виконання вимог, зокрема, вищезазначених Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», розглянувши пропозиції топонімічної комісії виконавчого комітету міської ради (протокол №2 від 08.06.2015), лист Українського інституту національної пам`яті №01/854 від 27.07.2015 та з метою залучення громади міста Борисполя до вирішення питань місцевого значення, забезпечення реалізації політики відкритості та прозорості (а.с.10)

Пунктом 1 вказаного рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради вирішено провести громадське обговорення щодо перейменування окремих вулиць та провулків міста Борисполя визначених топонімічною комісією при виконавчому комітеті міської ради: 1.1. Що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (додаток 1); 1.2. Що формально не підпадають під дію вказаного Закону, але за радянських часів їх вшанування було елементом ідеології та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму (додаток 2).

Пунктом 3 зазначеного рішення виконавчого комітету вирішено: у рамках проведення громадського обговорення передбачити заходи: публікації у засобах масовою інформації з пропонованими назвами вулиць та провулків; круглий стіл за участі голів вуличних та будинкових комітетів; електронні консультації; засідання громадської ради; збори мешканців вулиць.

В підпункті 4.1 пункту 4 передбачено відділу інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю виконавчого комітету міської ради проінформувати громаду міста Борисполя щодо проведення громадського обговорення через офіційний сайт міської ради, засоби масової інформації.

Одночасно пунктом 6 рішення рекомендовано депутатам міської ради, головам вуличних та будинкових комітетів, членам громадської ради при виконавчому комітеті міської ради, топонімічної комісії при виконавчому комітеті взяти участь у зборах з мешканцями вулиць, які підлягають перейменуванню.

Як вбачається зі змісту Додатку 1 до вказаного рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 22.09.2015 №509 «Список вулиць та провулків, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», вулиці ОСОБА_2 у переліку вулиць, що підпадають під дію Закону, та з приводу перейменування яких було вирішено провести громадське обговорення, передбачено не було (а.с.11).

В судовому засіданні встановлено, що в зазначених у рішенні виконавчого комітету міської ради додатках, і це визнано представником відповідача, в переліку вулиць міста Борисполя, що підпадають під дію Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» (додаток 1) та, що формально не підпадають під дію вказаного Закону, але за радянських часів їх вшанування було елементом ідеології та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму (додаток 2), вулиця Крала Маркса зазначена не була.

Не було визначено і відповідальних працівників структурних підрозділів виконавчого комітету міської ради за організацію та проведення громадських обговорень на вулиці Карла Маркса, додаток 4 до рішення виконавчого комітету від 22 вересня 2015 року №509 (а.с.13-зворот, 14).

Встановлено, що 29 вересня 2015 року на офіційному веб-сайті міської ради у рубриці «Оголошення» було оприлюднено повідомлення про проведення громадського обговорення щодо перейменування окремих вулиць та провулків міста Борисполя, за змістом якого зазначено, що громадське обговорення проводиться на виконання Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», а також, що до участі у вищеперерахованих заходах запрошуються жителі визначених вулиць міста Борисполя, фізичні та юридичні особи, громадські об`єднання, політичні партії, громадські організації, представники засобів масової інформації тощо (а.с.16-17).

Представником відповідача визнано, що в списках вулиць та провулків, які були зазначені в повідомленнях міської ради, вулиця ОСОБА_2 була відсутня.

З долучених до матеріалів справи, наданих представником відповідача публікацій в місцевих засобах масової інформації: газеті «Вісті» №24(785) від 03 липня 2015 року, стаття «Бориспіль без комунізму» (а.с.56-57); газеті «Ринок Бориспіль» №28 від 24 липня 2015 року, стаття «Перелік назв вилиць Борисполя, що підлягають перейменуванню» автора ОСОБА_8 , старший науковий працівник Бориспільського державного історичного музею (а.с.58); в газеті «Трудова слава» №90-93 від 26 червня 2015 року (а.с.59), - а також на створеному сайті, присвяченому декомунізації, сторінка «Декомунізація Борисполя», розміщено повідомлення, опубліковане від імені ОСОБА_9 від 7 липня 2015 року (а.с.60) щодо перейменування вулиці ОСОБА_2 та пропонованої назви Голубівка як історичної назви цієї вулиці,

Суд звертає увагу, що усі надані відповідачем публікації щодо запропонованого перейменування вулиці ОСОБА_2 на вулицю Голубівка не носили офіційного характеру повідомлення громади міста Бориспільською міською радою, або її виконавчим органом, та були розміщені до ухвалення виконавчим комітетом Бориспільської міської ради вищезазначеного рішення від 22 вересня 2015 року №509 «Про організацію громадського обговорення щодо перейменування окремих вулиць та провулків міста Борисполя», яким не було передбачено обговорення перейменування вулиці ОСОБА_2 , в тому числі не було зазначено про запропоновану назву Голубівка, а отже є неналежними доказами того, що відповідачем проводилось громадське обговорення щодо перейменування вулиці ОСОБА_2 .

Відповідно до звіту про результати громадського обговорення щодо перейменування окремих вулиць та провулків міста Борисполя заступника міського голови ОСОБА_10 (а.с.39-41), на яку було покладено контроль за виконанням вищенаведеного рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 22 вересня 2015 року №509 (пункт 7 рішення, а.с.10-зворот), встановлено, що під час заходів у рамках проведення громадського обговорення у місті Борисполі письмових звернень щодо перейменування вулиці Карла Маркса в місті Борисполі не надходило.

Не вбачається це і з дослідженого в судовому засіданні Протоколу №3 засідання топонімічної комісії при Бориспільській міській раді від 18 листопада 2015 року (а.с.27-33).

Встановлено, що на звернення топонімічної комісії при Бориспільській міській раді листом від 16.10.2015 року №01/1349 Український інститут національної пам`яті у межах своїх повноважень повідомив, що відповідно до пп. «є» п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» підлягає перейменуванню вулиці Карла Маркса, названа на честь ОСОБА_2 (1818-1883) лідера міжнародного комуністичного руху, німецького філософа-матеріаліста, політекономічні дослідження якого, об`єднані у теоретичне суспільствознавче вчення «марксизм» стали підґрунтям комуністичного руху в Європі та світі; співавтор (разом з Ф.Енгельсом) «Маніфесту Комуністичної Партії».

Також зазначено, що встановлення та подальше утвердження радянської влади супроводжувалось активними комемораціями та меморіалізацією вказаних осіб-засновників комуністичної ідеології з неприхованим політичним підтекстом, а також були складовою частиною ідеології та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму, та що саме цим пояснюються масштабні перейменування/найменування радянських часів на честь ОСОБА_2 та ОСОБА_11 напередодні та у ході масових відзначень чергових річниць Жовтневого перевороту 1917 року та пов`язаного з ним встановлення радянської влади, зокрема й на території України (а.с.61).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , повідомили суду, що проживають по вул.Карла Маркса, яка перейменована на вул.Голубівка, та що до ухвалення рішення міської ради їм, а також іншим мешканцям вулиці, з якими вони спілкувались, не було відомо про те, що вулиця Карла Маркса буде перейменована.

Встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про недотримання відповідачем вимог чинного законодавства щодо порядку зміни назви вулиці ОСОБА_2 та присвоєння їй назви Голубівка.

Крім того, аналіз змісту Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», в тому числі підпункту «є» п.4 ч.1 ст.1 Закону, на який у своєму листі посилався Український інститут національної пам`яті, надаючи вищенаведені роз`яснення на звернення топонімічної комісії при Бориспільській міській, свідчить про те, що ці твердження відповідача, що вулиця Карла Маркса у м.Борисполі підлягала перейменуванню у відповідності до вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» є необґрунтованими та безпідставними.

Статтею 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки» передбачена заборона використання та пропаганди символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, в тому числі у частині 1 цієї статті зазначено наступне: «виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, у тому числі у вигляді сувенірної продукції, публічне виконання гімнів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України заборонено».
Відповідні роз`яснення щодо визначення термінів, наведені в ст.1 Закону, а саме:

1) комуністична партія - Російська соціал-демократична робітнича партія (більшовиків) (РСДРП(б), Російська комуністична партія (більшовиків) (РКП(б), Всесоюзна комуністична партія (більшовиків) (ВКП(б), Комуністична партія Радянського Союзу (КПРС), Комуністична партія (більшовиків) України (КП(б)У), Комуністична партія України (КПУ), комуністичні партії союзних республік, що входили до складу СРСР, а також їхні осередки в автономних радянських соціалістичних республіках, краях, областях, автономних областях, автономних округах, містах республіканського підпорядкування та місцеві осередки;
2) пропаганда комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів - публічне заперечення, зокрема через засоби масової інформації, злочинного характеру комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років в Україні, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, поширення інформації, спрямованої на виправдання злочинного характеру комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, діяльності радянських органів державної безпеки, встановлення радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідування учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, виготовлення та/або поширення, а також публічне використання продукції, що містить символіку комуністичного, націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів;
3) радянські органи державної безпеки - Всеросійська надзвичайна комісія по боротьбі з контрреволюцією і саботажем, Всеукраїнська надзвичайна комісія для боротьби з контрреволюцією, спекуляцією, саботажем та службовими злочинами, Державне політичне управління, Об`єднане державне політичне управління, Народний комісаріат внутрішніх справ, Народний комісаріат державної безпеки, Міністерство державної безпеки, Комітет державної безпеки, їхні територіальні, функціональні, структурні підрозділи, а також безпосередньо підпорядковані цим органам бойові загони, охорона (варта), війська або спеціальні частини;
4) символіка комуністичного тоталітарного режиму - символіка, що включає:
а) будь-яке зображення державних прапорів, гербів та інших символів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік у складі СРСР, держав так званої "народної демократії": Народної Республіки Албанії (Соціалістичної Народної Республіки Албанії), Народної Республіки Болгарії, Німецької Демократичної Республіки, Народної Республіки Румунії (Соціалістичної Республіки Румунії), Угорської Народної Республіки, Чехословацької Соціалістичної Республіки, Федеративної Народної Республіки Югославії (Соціалістичної Федеративної Республіки Югославії) та соціалістичних республік, що входили до її складу, крім тих, що є чинними (діючими) прапорами або гербами країн світу;
б) гімни СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік чи їх фрагменти;
в) прапори, символи, зображення або інша атрибутика, в яких відтворюється поєднання серпа та молота, серпа, молота та п`ятикутної зірки, плуга (рала), молота та п`ятикутної зірки;
г) символіку комуністичної партії або її елементи;
ґ) зображення, пам`ятники, пам`ятні знаки, написи, присвячені особам, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), особам, які обіймали керівні посади у вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, органах влади та управління областей, міст республіканського підпорядкування, працівникам радянських органів державної безпеки всіх рівнів;
д) зображення, пам`ятники, пам`ятні знаки, написи, присвячені подіям, пов`язаним з діяльністю комуністичної партії, із встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім пам`ятників та пам`ятних знаків, пов`язаних з опором і вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури);
е) зображення гасел комуністичної партії, цитат осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), осіб, які обіймали керівні посади у вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, органах влади та управління областей, міст республіканського підпорядкування (крім цитат, пов`язаних з розвитком української науки та культури), працівників радянських органів державної безпеки всіх рівнів;
є) назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топоніміки населених пунктів, підприємств, установ, організацій, у яких використані імена або псевдоніми осіб, які обіймали керівні посади в комуністичній партії (посаду секретаря районного комітету і вище), вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік, працювали в радянських органах державної безпеки, а також назви СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних або автономних радянських республік та похідні від них, назви, пов`язані з діяльністю комуністичної партії (включаючи партійні з`їзди), річницями Жовтневого перевороту 25 жовтня (7 листопада) 1917 року, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті (крім назв, пов`язаних з опором та вигнанням нацистських окупантів з України або з розвитком української науки та культури);
ж) найменування комуністичної партії.
Всупереч твердженням відповідача, жодна з вищенаведених вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», в тому числі підпункт «є» п.4 ч.1 ст.1 Закону не може бути застосована до найменування вулиці ОСОБА_2 , названої на честь, як це було зазначено в листі Українського інституту національної пам`яті Карла Маркса (1818-1883) німецького філософа-матеріаліста, співавтора (разом з Ф.Енгельсом) «Маніфесту Комуністичної Партії», який помер до створення зазначеної в Законі комуністичної партії та відповідно до створення СРСР, УРСР, а отже не обіймав та міг обіймати керівних посад, ані в комуністичній партії ані в зазначених в Законі органах.

Не спростовують цих висновків суду і ніші, наведені в листі Українського інституту національної пам`яті доводи, на які посилається відповідач, а саме, що «встановлення та подальше утвердження радянської влади супроводжувалось активними комемораціями та меморіалізацією» ОСОБА_12 як «засновників комуністичної ідеології з неприхованим політичним підтекстом були складовою частиною ідеології та пропаганди комуністичного тоталітарного режиму, та що саме цим пояснюються масштабні перейменування/найменування радянських часів на честь ОСОБА_2 та ОСОБА_11 напередодні та у ході масових відзначень чергових річниць Жовтневого перевороту 1917 року та пов`язаного з ним встановлення радянської влади, зокрема й на території України», оскільки таке тлумачення Закону є необґрунтовано розширеним та виходить за межі підстав його застосування.

Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1-2 ст.11 Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій» зміна, відмова від присвоєного юридичній особі та/або об`єкту права власності імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події або збереження за правонаступником присвоєного імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події у разі припинення юридичної особи, якій присвоєно ім`я фізичної особи, ювілейну та святкову дату, назву і дату історичної події, а також передання всього її майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам здійснюється в такому самому порядку, як і присвоєння імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події.

У поданні про зміну, відмову від присвоєних імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події або їх збереження обов`язково зазначається обґрунтування.

Зміна імені фізичної особи, ювілейної та святкової дати, назви і дати історичної події, присвоєних юридичним особам та об`єктам права власності, здійснюється лише після проведення громадського обговорення.
Так, за змістом ч.5 ст.3 Закону імена фізичних осіб, ювілейні та святкові дати, назви і дати історичних подій присвоюються юридичним особам та об`єктам права власності лише після проведення громадського обговорення та за згодою відповідного трудового колективу.

Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012№989.

Так за змістом п.1 вказаного Порядку, він визначає механізм проведення громадського обговорення та основні вимоги до його організації та розгляду узагальнених пропозицій (зауважень) під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності, які за ними закріплені, об`єктам права власності, які належать фізичним особам, імен (псевдонімів) суспільно-політичних і громадських діячів, захисників Вітчизни, воєначальників, діячів науки, освіти, культури та інших сфер суспільного життя, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій (далі - присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій).

Відповідно до п.2 Порядку громадське обговорення проводиться з метою залучення представників громадськості до розгляду пропозицій щодо присвоєння юридичним особам імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій та врахування їх думки під час прийняття відповідного рішення.

Участь у громадському обговоренні можуть брати фізичні та юридичні особи, а також громадські об`єднання, що не є юридичними особами.

За змістом п.4 Порядку, окрім іншого, громадське обговорення передбачає оприлюднення інформаційного повідомлення про проведення громадського обговорення, що містить відомості про: найменування організатора громадського обговорення; найменування юридичної особи, якій пропонується присвоїти ім`я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події; ім`я фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події, що пропонується присвоїти юридичній особі, та обґрунтування такої пропозиції; суб`єктів, що внесли пропозицію щодо присвоєння юридичній особі імені фізичної особи, ювілейної чи святкової дати, назви або дати історичної події; строк, місце, час проведення заходів з громадського обговорення, акредитації представників засобів масової інформації, реєстрації учасників; поштову адресу та (або) адресу електронної пошти, номер телефону, строк і форму для подання пропозицій (зауважень); місцезнаходження та (або) адресу електронної пошти, номер телефону організатора громадського обговорення, за якими можна отримати консультації з питання, що винесено на громадське обговорення; прізвище та ім`я особи, визначеної відповідальною за проведення громадського обговорення; строк і спосіб оприлюднення результатів громадського обговорення.

Відповідно до вимог п.5 Порядку, рішення про проведення громадського обговорення приймається його організатором з урахуванням вимог, установлених Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», і повинно містити питання, що виноситься на громадське обговорення, строк його проведення, перелік заходів, які планується здійснити у рамках такого обговорення, та відповідальних осіб.

Строк проведення громадського обговорення обчислюється з дня оприлюднення відповідного інформаційного повідомлення і повинен становити не менш як два місяці.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що відповідач в порушення вищенаведених вимог Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», а також Порядку проведення громадського обговорення під час розгляду питань про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій, без внесення подання, без повідомлення громадськості, мешканців вулиці Карла Маркса міста Борисполя, в тому числі позивача, щодо внесеної пропозиції про перейменування вулиці ОСОБА_2 , без обґрунтування такої пропозиції, без проведення громадського обговорення протягом визначеного законом строку, прийняв оскаржуване рішення щодо перейменування АДРЕСА_2 , чим порушив законні права позивача ОСОБА_1 бути повідомленою та бути залученою до розгляду пропозиції щодо перейменування вулиці ОСОБА_2 в ході громадського обговорення, з метою врахування її думки під час прийняття відповідного рішення.

Строк звернення з адміністративним позовом, визначений ст.99 КАС України, позивачем не порушений.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування 31 додатку 1 рішення Бориспільської міської ради Київської області «Про перейменування окремих вулиць, провулків, площі та водного об`єкту міста Борисполя» від 17 грудня 2015 року №42-2-VII щодо перейменування вулиці ОСОБА_2 на вулицю Голубівка, є обґрунтованими та підлягають задоволенню

Відповідно до вимог ст.94 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 99,102, 128, 158-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 31 додатку 1 рішення Бориспільської міської ради Київської області «Про перейменування окремих вулиць, провулків, площі та водного об`єкту міста Борисполя» від 17 грудня 2015 року №42-2-VII щодо перейменування вулиці ОСОБА_2 на вулицю Голубівка.

Стягнути з Бориспільської міської ради Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 гривня 20 копійок (п`ятсот п`ятдесят гривень двадцять копійок).

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів