Справа № 490/5646/16-а
Суддя: Мамаєва О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/491/2016
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Мамаєвої О.В., із секретарем - Баришніковою І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Джос О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови про визнання дій та бездіяльності відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 01.06.2016 року звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з вказаним позовом та просив суд визнати протиправною бездіяльність міського голови щодо направлення протягом 5 днів заяви позивача від 26.02.2016 року за належністю до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зобов'язати Миколаївського міського голову направити його заяву від 26.02.2016 року до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визнати протиправною дією Миколаївського міського голови розгляд заяви від 26.02.2016 року.

В обґрунтування вимог позову зазначено, що 26.02.2016 року він звернувся до відповідача та просив знизити тарифну плату за воду. Згідно ч.3 ст. 7 ЗУ "Про звернення громадян", якщо питання порушене у заяві не входить до повноважень відповідача, то він протягом 5 днів зобов'язаний переслати заяву за належністю відповідному органу чи посадовій особі. До повноважень відповідача не входить встановлення плати за послуги водопостачання, проте, він надав відповідь від 21.03.2016 року не по суті звернення. У травні 2016 року позивачу стало відомо, що тарифну плату може встановлювати Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача вказала, що не згодна із позовом, оскільки із звернення позивача було не зрозуміло чи просить він переглянути тарифи на водопостачання особисто для себе чи для ПАТ "Миколаївводоканал", спеціаліст, який розглядав заяву, зрозумів його, як таке, що стосується тарифу на воду безпосередньо ОСОБА_1, а такий перегляд є неможливим, тому йому було запропоновано безкоштовно встановити лічильники води. Коли стало зрозуміло, що позивач має на увазі перегляд тарифу взагалі для МКП "Миколаївводоканал", то заява ОСОБА_1 була надіслана до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тобто відповідачем виконані позовні вимоги. Що стосується вимоги позову про визнання протиправною дією розгляд його заяви, то ця вимога була предметом розгляду Ленінського районного суду м.Миколаєва. У задоволенні позову просить відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 26.02.2016 року звернувся із заявою до Миколаївського міського голови, в якому просив знизити тарифну плату за воду, якщо це не входить до повноважень міського голови, то просив направити заяву до органу, який має повноваження встановлювати тарифну плату за воду /а.с.2/.

21.03.2016 року за вих. № 1-859-4/1, на звернення позивача направлена відповідь за підписом міського голови, згідно якої позивачу запропоновано безкоштовне встановлення засобу обліку води /а.с. 3/.

Тобто, була надана відповідь не по суті заяви.

07.06.2016 року заява ОСОБА_1 була надіслана міським головою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, для надання відповіді ОСОБА_1, у зв'язку із тим, що встановлення тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення для МКП "Миколаївводоканал" покладено на Національну комісію /а.с. 27/.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Таким чином, судом встановлено, що питання, яке порушено позивачем - щодо зниження тарифної плати за водопостачання, не входить до компетенції відповідача, та його заява мала бути надіслана у 5-денний строк за належністю відповідному органу. Так, відповідачем заява ОСОБА_1 від 26.02.2016 року була надіслана до компетентного органу - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг 07.06.2016 року, тобто, у порушення встановленого законом строку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненаправлення у встановлений ч.3 ст. 7 ЗУ "Про звернення громадян" заяви ОСОБА_1 за належністю до компетентного органу.

Вимоги про зобов'язання відповідача направити заяву за належністю до компетентного органу не підлягають задоволенню, оскільки станом на 07.06.2016 року заява позивача від 26.02.2016 року направлена до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Вимоги позову про визнання протиправною дію відповідача щодо розгляду заяви позивача від 26.02.2016 року, для захисту порушених прав позивача, є зайвими. Суд вважає достатнім задоволення вимог в частині визнання неправомірною діяльності щодо ненаправлення у строки, встановлені ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" заяви ОСОБА_1 від 26.02.2016 року за належністю до компетентного органу.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.2-9, 10, 11,69, 158-162 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови про визнання дій та бездіяльності відповідача неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність щодо ненаправлення у строки, встановлені ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" заяви ОСОБА_1 від 26.02.2016 року за належністю до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Стягнути із Миколаївського міського голови на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга подається до Одеського адміністративного апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.В.Мамаєва