Справа № 369/4094/16-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/4094/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Усатов Д.Д. 2-а/369/365/16 Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мацедонської В.Е., при секретарі - Поляковій А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2016 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом у якому просила зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області доповнити:

- актовий запис про своє народження № 84 від 06 листопада 1979 р. відомостями про національність народженої - «німкеня»;

- актовий запис про шлюб № 118 від 05 серпня 2000 р. відомостями про свою національність - «німкеня»;

- актовий запис про народження дитини (ОСОБА_3.) № 17 від 18 липня 2001 р. відомостями про свою національність (національність матері) - «німкеня»;

- актовий запис про розірвання шлюбу № 276 від 08 червня 2004 р. відомостями про свою національність - «німкеня»;

- актовий запис про шлюб № 5 від 07 травня 2010 р. відомостями про свою національність - «німкеня»;

- актовий запис про народження дитини (ОСОБА_4.) № 58 від 06 серпня 2012 р. відомостями про свою національність (національність матері) - «німкеня».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове і прийняти нову постанову про задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення місцевим адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 березня 2016 р. ОСОБА_2 звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області із заявою про внесення змін до:

- актового запису про шлюб № 118 від 05 серпня 2000 р.;

- актового запису № 276 від 08 червня 2004 р. про розірвання шлюбу;

- актового запису про народження ОСОБА_3 № 17 від 18 липня 2001 р.,

доповнивши їх відомостями про свою національність - «німкеня».

16 березня 2016 р. відповідачем складено Висновок № 23, яким відмовлено у внесенні до зазначених актових записів.

Цей висновок вмотивовано тим, що національність позивача не підтверджується зібраними документами.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 р. № 2398-VI (надалі за текстом - «Закон № 2398-VI»).

Відповідно до частини 3 статті 9 названого Закону актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно частини 1 статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 5 статті 9 Закону № 2398-VI установлено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджено наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (надалі за текстом - «Правила»).

Відповідно до пункту 2.1 Правил заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб при пред'явленні паспорта або паспортного документа.

Відповідно до пункту 2.12 Правил на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно підпункту 2.13.3 пункту 2.13 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану районного, районного в місті, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва чи консульської установи України про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану складається у двох примірниках. Один примірник разом з усіма матеріалами залишається у відділі державної реєстрації актів цивільного стану або дипломатичному представництві чи консульській установі України, якими складено висновок про відмову, а другий вручається (надсилається) заявнику (п. 2.20 Правил).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

23 квітня 1996 р. позивачеві видано повторне свідоцтво про народження, згідно якому її батьком є ОСОБА_5, за національністю німець.

За даними свідоцтва про народження від 26.08.1958 р. батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_6, за національністю німець.

У цій справі колегія суддів перш за все звертає увагу позивача на той факт, що її вимоги про внесення змін до актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, про народження дітей є похідними від вимоги про внесення змін щодо національності в актовий запис про народження самого позивача.

Водночас, із заявою про внесення змін до актового запису про своє народження № 84 від 06 листопада 1979 р., а також до актових записів № 5 від 07 травня 2010 р. та № 58 від 06 серпня 2012 р. ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області не зверталась.

Оскільки за змістом пункту 2.12 Правил до суду може бути оскаржена відмова у внесенні змін до актового запису цивільного стану, позивач передчасно звернулась із позовом у наведеній частині.

Крім того, відповідно до згідно частини 1 статті 3 Закону № 2398-VI відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно частини 3 ст. 9 Закону № 2398-VI актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Такі зразки були затверджені Постановою Верховної Ради України від 23 квітня 1993 року № 3150-XII «Про затвердження зразків книг реєстрації актів громадянського стану та свідоцтв, що видаються на підставі записів у цих книгах», постановами Кабінету Міністрів України від 12 вересня 2002 р. № 1367 «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану» та від 10 листопада 2010 р. № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану».

При цьому, жоден із наведених правових актів не передбачав внесення до актових записів цивільного стану відомостей про національність у тих графах, у які просить внести зміни позивач.

Відповідно ж до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі в 20-ти денний строк з дня складення ухвали в повному обсязі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з подачею документу про сплату судового збору, а також копій касаційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та копій оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 12 серпня 2016 р.

Головуючий суддя Лічевецький І.О.

Судді: Мельничук В.П.

Мацедонська В.Е.