Справа № 813/1308/16
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Справа № 876/5282/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Затолочного В.С.,

суддів Костіва М.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Нефедової А.О.,

представника позивача Балуцького Р.М.,

представника відповідача Харамбура Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Яворівської районної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 року у справі за позовом Яворівської районної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Яворівська районна територіальна будівельно-виробнича фірма «Райінвест» (далі - Позивач, Яворівська РТБВФ «Райінвест») звернулася до суду з адміністративним позовом до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Відповідач, Городоцька ОДПІ), в якому просила визнати протиправною відмову Городоцької ОДПІ від 17.03.2016 року № 863/10/13-33-15-00-17/248 «Про надання відмови» у реєстрації Яворівської РТБВФ «Райінвест» платником єдиного податку та зобов'язати Відповідача зареєструвати Позивача платником єдиного податку третьої групи згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.03.2016 року.

13 червня 2016 року Львівський окружний адміністративний суд виніс постанову про відмову в позові.

Дане судове рішення оскаржив в апеляційному порядку Позивач та просить скасувати постанову від 13.06.2016 року і прийняти нову про задоволення позову.

Апелянт звертає увагу на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Зокрема, зазначає про неправильне трактування судом першої інстанції положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) щодо розповсюдження на Яворівську РТБВФ «Райінвест» обмежень реєстрації платником єдиного податку, оскільки засновники Позивача є неприбутковими організаціями, майно, з якого складається статутний капітал Позивача, належить не засновникам, а територіальним громадам. Отже, передбачених підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 ст. 291 ПК України підстав для відмови в реєстрації Позивача платником єдиного податку третьої групи немає.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, та представника Відповідача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і знайшло підтвердження в ході апеляційного перегляду справи наступне.

Яворівська РТБВФ «Райінвест» є комунальним підприємством, заснованим на комунальній власності Яворівської районної ради, Новояворівської міської ради та є правонаступником Державної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» та Управління житла, соціально-культурних, комунальних об'єктів і підприємств будівельної індустрії.

Засновниками підприємства є Яворівська районна рада Львівської області та Новояворівська міська рада Львівської області.

15.03.16р. позивачем подано у податковий орган заяву про застосування спрощеної системи оподаткування та переведення підприємства на спрощену систему оподаткування з 01.04.16р.

Листом № 863/10/13-33-15-00-17/248 від 17.03.16р. Городоцька ОДПІ відмовила Яворівській РТБВФ «Райінвест» у реєстрації платником єдиного податку третьої групи, у зв'язку з невідповідністю позивача вимогам, встановленим підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 ст. 291 ПК України.

Визнаючи законною відмову Відповідача в застосуванні до Позивача спрощеної системи оподаткування, суд першої інстанції послався на те, що, оскільки засновниками Позивача є юридичні особи, що не перебувають на спрощеній системі оподаткування, на Яворівську РТБВФ «Райінвест» розповсюджуються обмеження щодо можливості перебування на спрощеній системі оподаткування, передбачені підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 ст. 291 ПК України.

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 ст. 291 цього кодексу передбачено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За положеннями пункту 291.4 ст. 291 ПК України до третьої групи платників єдиного податку належать, зокрема, фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Відповідно до пункту 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з пунктом 299.6 ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку є, зокрема, невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу.

Підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 ст. 291 ПК України, на який як на підставу відмови Позивачу у реєстрації його платником єдиного податку послався Відповідач, передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб'єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Зі Статуту Яворівської ТБВФ «Райінвест» видно, що дане підприємство є комунальним, засноване на комунальній власності, засновниками фірми «Райінвест» є Яворівська районна рада та Новояворівська міська рада (пункти 1.1, 1.3 Статуту).

Згідно пункту 3.2 Статуту Позивача майно, передане Засновниками Фірмі «Райінвест», є комунальною власністю територіальної громади Яворівського району і м. Новояворівська в особі Яворівської районної ради та Новояворівської міської ради та закріплено за нею на праві господарського відання.

Таким чином, слід визнати, що весь статутний капітал Позивача складається із майна вищезазначених територіальних громад.

Відповідно до ст.. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Територіальні громади сіл, селищ і міст можуть об'єднувати на договірних засадах об'єкти комунальної власності, а також кошти бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, організацій і установ, створювати для цього відповідні органи і служби.

Згідно ст.. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; <…> утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Відповідно до частин 1, 3-5 ст.. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Рішення про наділення міських рад правами щодо управління майном і фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах, приймається на місцевих референдумах відповідних районних у містах громад. У разі якщо територіальна громада району в місті внаслідок референдуму не прийме рішення про передачу права управління майном та фінансами відповідній міській раді, а територіальна громада міста або міська рада не прийняла рішення про створення органів місцевого самоврядування районів у місті, міська рада здійснює управління майном та фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах, та несе відповідальність перед громадою відповідного району у місті.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

В ст.. 1 названого Закону дано визначення права комунальної власності, яким є право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Правовий статус комунального майна визначено в розділі III закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Так, згідно частин 1-5 ст.. 60 даного Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об'єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об'єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, слід погодитися з доводами апелянта про те, що надане йому засновниками майно належить не їм, а територіальним громадам, яких дані органи місцевого самоврядування представляють і майном яких здійснюють управління.

Отже відсутні підстави для висновку про те, що вказане майно належить юридичним особам, тобто органам місцевого самоврядування - засновникам Яворівської РТБВФ «Раінвест».

Тому обмеження, передбачені підпунктом 291.5.5 пункту 291.5 ст. 291 ПК України щодо віднесення до третьої групи платників єдиного податку, на Позивача не можуть бути розповсюджені.

Тим більше, слід врахувати, що зазначені обмеження, виходячи із сутності поняття платника єдиного податку, можуть стосуватися лише тих платників податку, у статутному капіталі яких є частки суб'єктів господарювання, тобто юридичних осіб чи Фізичних осіб-підприємців, які самі можуть мати статус платників єдиного податку та бути платниками податків.

Згідно ж частини 1 ст.. 8 Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування не є суб'єктами господарювання, а відповідно до положень пункту 133.4 ст. 133 ПК України та пункту 5.1 Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2013 року № 37, ці органи є неприбутковими організаціями, а отже не відносяться до платників податку.

Суд першої інстанції безпідставно послався на положення ст. 78 Господарського кодексу України, яка не має жодного відношення до спірних правовідносин.

Відповідно до підпункту 298.1.1 пункту 298.1 ст. 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 ст. 298 ПК України передбачено, що суб'єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб'єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Згідно пункту 299.3 ст. 299 ПК України у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Відповідач, відмовляючи відмови у реєстрації Позивача як платника єдиного податку, послався виключно на невідповідність його положенням підпункту 291.5.5 пункту 291.5 ст. 291 ПК України.

Оскільки відмова на цій підставі є протиправною, а інших підстав для відмови в задоволенні заяви Позивача Городоцькою ОДПІ не зазначено, позовні вимоги є законними та підлягають повному задоволенню.

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про повне задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Яворівської районної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.06.2016 року у справі № 813/1308/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Яворівської районної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 17.03.2016 року № 863/10/13-33-15-00-17/248 «Про надання відмови» у реєстрації Яворівської районної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» платником єдиного податку третьої групи.

Зобов'язати Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області зареєструвати Яворівську районну територіальну будівельно-виробничу фірму «Райінвест» платником єдиного податку третьої групи згідно поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 15.03.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - відповідача у справі Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на користь позивача Яворівської районної територіальної будівельно-виробничої фірми «Райінвест» документально підтверджені понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4409 (чотири тисячі чотириста дев'ять) грн.. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С. Затолочний

Судді М.В. Костів

Т.І. Шинкар

Повний текст виготовлено 12.08.2016