Справа № 2а-11737/08/0570
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2010-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Головіна К.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2010 року справа №2а-11737/08/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

28 травня 2010 року м. Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів Гаврищук Т.Г., Білак С.В.,

при секретарі Чеплигіні П.І.,

за участю : від позивача ОСОБА_2ОСОБА_3, від відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року по справі № 2-а-11737/09/0570 за позовом відкритого акціонерного товариства Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1/0 від 26.05.2008 року, яким нараховане податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 616336,50 грн., в тому числі за основним платежем 410891,00 грн. та штрафні санкції в сумі 205445,50 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року позовні вимоги задоволені повністю.

Відповідач не погодився з рішенням суду і подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати і ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне в задоволенні вимог викладених в апеляційній скарзі відмовити, постанову суду залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Предметом спору є правомірність нарахування відповідачем податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 616336,50 грн. та як наслідок , прийняття спірного податкового рішення за порушення п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 та п. 6.1 ст. 6 Закону України Про податок на додану вартість, відповідно до яких обєктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце поставки яких знаходиться на митній території України та які оподатковуються за ставкою 20%, крім операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом.

Слід зазначити, що у відповідності до пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, тобто зазначений підпункт Закону містить термін «місце надання» послуг, водночас у п. 6.5 ст.6 Закону йдеться про «місце поставки послуг».

Зробивши системний аналіз зазначених норм, суд першої інстанції вірно визначився, що місце поставки послуги та місце її надання є одним і тим самим місцем, тобто терміни місце надання послуг та місце поставки послуг є тотожними.

Відповідно до абз. «а» п. 6.5 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість», який встановлює загальне правило, місцем поставки вважається місце, де особа, яка надає послугу, зареєстрована платником цього податку, тобто митна територія України. Разом з тим, в абзацах «в», «д» п. 6.5 ст. 6 Закону перелічені операції, визначення місця поставки яких, має окремі особливості в залежності від виду операції чи резиденства покупця (отримувача), тобто окремими нормами Закону передбачено відмінність від загальновстановлених правил, а саме визначено умови, за яких місцем поставки (надання) послуг може бути місце інше ніж територія України.

Відповідно до абз. «в» п. 6.5 ст. 6 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі, якщо об'єкти нерухомості розташовані за межами митної території України, то місцем поставки (надання) визначених у цьому підпункті послуг на таких об'єктах, вважається місце, де така нерухомість розташована, тобто місце поза межами митної території України, отже операції з надання таких послуг не є об'єктом оподаткування ПДВ, так як вони не підпадають під об'єкт оподаткування, визначений пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 зазначеного Закону.

Суд першої інстанції дослідив контракти, яки знаходяться в матеріалах справи і встановив, що вони укладались на виконання ВАТ «КБ Коксохіммаш» робіт по розробці технічної (проектно-конструкторської) документації коксових машин та обладнання для коксових батарей, розташованих за межами митної території України і вірно зазначив, що коксові батареї - це споруди коксохімічних заводів, тобто об'єкти нерухомості, відмінні від будівель, які розташовані на землі, та не можуть бути переміщені в інше місце без втрати їх якісних або функціональних характеристик (властивостей). При цьому будівельні матеріали, напівфабрикати, устаткування та обладнання, із яких вони створені, є невід'ємною частиною цих споруд. Без коксових машин та обладнання, послуги по розробці технічної (проектно-конструкторської) документації яких здійснювались ВАТ «КБ Коксохіммаш», коксова батарея не є закінченим об'єктом виробничого призначення та не може виконувати своє функціональне призначення, а тому коксові машини та обладнання неможливо від'єднати від коксової батареї без втрати якісних та функціональних характеристик як коксових машин та обладнання, так і безпосередньо коксової батареї.

Відповідно до п. 2 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 18 «Будівельні контракти», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 205 від 28.04.2001 року, будівництво це спорудження нового об'єкту, реконструкція, розширення, добудова, реставрація і ремонт об'єктів, виконання монтажних робіт.

Відповідно до Додатку «Б» «Терміни та визначення Державних будівельних норм України. Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва ДБН А.2.2-3-2004», затверджених наказом Держбуду України № 8 від 20.01.2004 року, об'єкт будівництва - окремий будинок або споруда (з усім устаткуванням, яке до них відноситься). Проектні роботи - це роботи, які пов'язані зі створенням проектної документації для будівництва. Проектна документація - затверджені у встановленому порядку текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні об'ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об'єктів будівництва.

Слід констатувати, що роботи по розробці технічної (проектно-конструкторської) документації, послуги з підготовки, координації, нагляду та здійснення робіт у процесі виготовлення та оснащення обладнання, що виконувались (надавались) інженерами - конструкторами ВАТ «КБ Коксохіммаш», відповідають переліку послуг, які за ознаками належать до послуг в галузі будівництва. Ці послуги надавались ВАТ «КБ Коксохіммаш» для будівництва коксових батарей, розташованих в Індії, Чеській Республіці, які є об'єктами нерухомими і які створені, зокрема, із коксових машин та обладнання, які входять до комплексу коксової батареї, об'єднані та зв'язані між собою єдиним технологічним циклом, безпосередньо належать коксовій батареї, тобто є невід'ємною частиною коксової батареї, і які неможливо від'єднати від коксової батареї, без втрати якісних та функціональних характеристик як коксових машин та обладнання, так і безпосередньо коксової батареї.

Місцем поставки (надання) таких послуг є місце, де така нерухомість розташована, а саме - територія іноземної держави (Індія, Чеська республіка), тобто місце поза межами митної території України.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений вірний висновок, що операції з поставки ВАТ «КБ Коксохіммаш» вищевказаних послуг, не можуть бути об'єктом оподаткування ПДВ, так як вони не підпадають під об'єкт оподаткування, визначений в пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України Про податок на додану вартість, згідно якого об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Судова колегія вважає, що рішення першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасовано чи змінено з підстав, що наведені в апеляційній скарзі, судом ретельно перевірено доводи сторін, дано їм вірну оцінку, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для скасування постановленого по справі судового рішення відсутні.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Словянської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року по справі № 2-а-11737/09/0570 за позовом відкритого акціонерного товариства Конструкторське бюро коксохімічного машинобудування до Словянської обєднаної державної податкової інспекції Донецької області про визнання недійсним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1/0 від 26.05.2008 року - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2009 року по справі № 2-а-11737/09/0570 - залишити без змін.

Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та проголошені її вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 28 травня 2010 року, повний текст буде виготовлений 2 червня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий Сухарьок М.Г.

Судді Білак С.В.

ОСОБА_6