Справа № 813/2518/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 року м. Львів № 813/2518/16

12 год. 43 хв.

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Бардин Р.І.;

відповідача: представник Рибак Н.Я.;

третьої особи: представник не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйСіПі Україна» до Львівської митниці ДФС, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Державної казначейської служби України в Львівській області про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйСіПі Україна» (далі - ТОВ «ЕйСіПі Україна») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі - Львівська митниця), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області (далі - ГУ ДКСУ у Львівській області), в якому просить зобов'язати Львівську митницю ДФС скласти на підставі заяви «ЕйСіПі Україна» від 19.04.2016 року вих. № 79, висновок про повернення з державного бюджету надмірно сплачених платежів в сумі 117703,04 грн. та подати його до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів у спосіб повернення: суму надміру сплаченого ввізного мита в сумі 22635,23 грн. на поточний рахунок ТОВ «ЕйСіПі Україна» , р/р 0800 в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005; суму надмірно сплаченого податку на додану вартість в сумі 95067,81 грн. на рахунок ТОВ «ЕйСіПі Україна» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість р/р 2578 в Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО 899998.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про необґрунтоване збільшення на вимогу митниці митної вартості товару та її визначення за резервним методом, що потягло надмірну сплату мита та податку на додану вартість.

Представник позивача пояснив, що надмірно було сплачено ТОВ «ЕйСіПі Україна» у період з 04.10.2013 року по 31.12.2013 року кошти у загальній сумі 117703,14 грн. із урахуванням рішення Львівської митниці про коригування митної вартості № 209000003/2013/200161/2 від 04.10.2013 року, яке було скасовано Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2014 року у справі № 813/9315/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року.

Тому, позивач звернувся до Львівської митниці із заявою вих. № 79 від 19.04.2016 року про повернення з державного бюджету надміру сплачених коштів. Представник позивача зазначив, що у відповідача відсутні правові підстави щодо відмови у поверненні таких коштів.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити і врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 25.11.2014 року № 21-207а14, від 24.03.2015 року № 21-3а15, від 16.02.2016 року № 21-343а14, від 15.04.2014 року № 21-29а14, від 12.11.2014 року № 21-268а14, № 21-391а14, від 25.11.2014 року № 21-338а14.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Львівська митниця діяла у чіткій відповідності до вимог Митного кодексу України, Податкового кодексу України та Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618, оскільки у митних деклараціях під час митного оформлення позивач самостійно визначив митну вартість товарів та метод її визначення і, таким чином, узгодив податкові зобов'язання, з чим погодився митний орган і прийняв рішення про випуск товару у вільний обіг.

Тому, у відповідача наявні підстави щодо повернення надмірно сплачених коштів лише за оформленою митною декларацією від 04.10.2013 року № 209140000/2013/035231, про що позивача було повідомлено у відповіді на заяву вих. № 79 від 19.04.2016 року та роз'яснено необхідність подання нової заяви із зазначенням сум надмірно сплачених коштів за даною митною декларацією.

Представник відповідача також просить врахувати правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 09.12.2014 року № 21-205а14, від 07.07.2015 року № 21-324а14.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ГУ ДКСУ у Львівській області в судове засідання не прибув, подав пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких зазначив, що до ГУ ДКС у Львівській області не надходили документи Львівської митниці ДФС щодо перерахування (повернення) коштів помилково та/або надміру сплачених позивачу. Також вказав, що органи Казначейства не приймають рішення щодо повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів, а лише виконують прийняте уповноваженим органом (органом, що контролює надходження до бюджету або судом) рішення.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Для митного контролю та митного оформлення товарів, що імпортуються на митну територію України відповідно до Договору № АСР/С/СNT/30/2011 від 09.12.2011 року, позивачем 03.10.2013 року подану митну декларацію № 209140000/2013/034886 на вантаж: діоксин вуглецю (СО2), зріджений, охолоджений, використовується в харчовій промисловості, в автоцистерні, згідно електронного інвойсу, із заявленою вартістю 1286,60 дол. США.

За результатами перевірки поданої позивачем митної декларації, відповідачем 04.10.2013 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000003/2013/200161/2, яке в подальшому було скасовано Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2014 року у справі № 813/9315/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 року.

З 04.10.2013 року по 31.12.2013 року із урахуванням рішення Львівської митниці про коригування митної вартості № 209000003/2013/200161/2 від 04.10.2013 року позивач здійснив митне оформлення таких товарів на підставі наступних митних декларацій: № № /2013/035197 від 04.10.2013р., /2013/035231 від 04.10.2013р., /2013/035198 від 04.10.2013р., /2013/035502 від 08.10.2013р., /2013/035509 від 08.10.2013р., /2013/035498 від 08.10.2013р., /2013/035499 від 08.10.2013р., /2013/035869 від 10.10.2013р., /2013/035879 від 10.10.2013р., /2013/035866 від 10.10.2013р., /2013/036226 від 12.10.2013р., /2013/036228 від 12.10.2013р., /2013/036225 від 12.10.2013р., /2013/036534 від 15.10.2013р., /2013/036514 від 15.10.2013р., /2013/036547 від 15.10.2013р., /2013/037066 від 18.10.2013р., /2013/037037 від 18.10.2013р., /2013/037432 від 22.10.2013р., /2013/037430 від 22.10.2013р., /2013/037443 від 22.10.2013р., /2013/037807 від 24.10.2013р., /2013/037781 від 24.10.2013р., /2013/037808 від 24.10.2013р., /2013/038141 від 26.10.2013р., /2013/038140 від 26.10.2013р., /2013/038142 від 26.10.2013р., /2013/038501 від 29.10.2013р., /2013/038458 від 29.10.2013р., /2013/038827 від 31.10.2013р., /2013/040543 від 13.11.2013р., /2013/040407 від 13.11.2013р., /2013/040408 від 13.11.2013р., /2013/040994 від 16.11.2013р., /2013/040995 від 16.11.2013р., /2013/041322 від 19.11.2013р., /2013/041424 від 20.11.2013р., /2013/041434 від 20.11.2013р., /2013/042624 від 20.11.2013р., /2013/042628 від 28.11.2013р., /2013/042306 від 26.11.2013р., /2013/042286 від 26.11.2013р., /2013/043301 від 03.12.2013р., /2013/043309 від 03.12.2013р., /2013/044468 від 11.12.2013р., /2013/045384 від 17.12.2013р., /2013/045388 від 17.12.2013р., /2013/046001 від 20.12.2013р., /2013/045990 від 20.12.2013р. (а. с. 28-76) на загальну суму 117703,14 грн., у т.ч. за кодами митних платежів 020 «Мито» - 22635,23 грн. і 028 «ПДВ» - 95067,81 грн.

Також до матеріалів справи долучено аркуші коригування до вказаних митних декларацій (а. с. 77-125).

Згодом позивач звернувся до Львівської митниці із заявою вих. № 79 від 19.04.2016 року про повернення надміру сплачених коштів в сумі 117703,14 грн.

Відповідач відмовив у поверненні надміру сплачених сум ТОВ «ЕйСіПі Україна» з підстав, викладених у листі від 01.07.2016 № 9904/10/13-70-19/43, тому позивач звернувся із позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Право декларанта або уповноваженої ним особи на оскарження рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів закріплено в ст. 55 Митного кодексу України.

З аналізу наведених норм права слідує, що декларант має право оскаржити до митного органу вищого рівня та/або до суду рішення митного органу щодо визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Якщо ж митний орган самостійно не приймав рішення про визначення митної вартості товарів і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам митного законодавства, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину помилково та/або надміру сплаченими немає.

Якщо ж саме митний орган визначив митну вартість товарів, а в подальшому буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів повертається декларанту у порядку, передбаченому законодавством.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 09 грудня 2014 року у справі № 21-205а14 та від 07.07.2015 року у справі № 21-324а14, а також у постанові від 16.02.2016 року, яку суд враховує відповідно до вимог ч. 2 ст. 161 та ст. 244 КАС України.

Як слідує з матеріалів справи, Львівська митниця не приймала рішення про визначення (коригування) митної вартості товарів, а погодилась з митною вартістю, самостійно визначеною позивачем за другорядним (резервним) методом згідно поданих митних декларацій № № /2013/035197 від 04.10.2013р., /2013/035198 від 04.10.2013р., /2013/035502 від 08.10.2013р., /2013/035509 від 08.10.2013р., /2013/035498 від 08.10.2013р., /2013/035499 від 08.10.2013р., /2013/035869 від 10.10.2013р., /2013/035879 від 10.10.2013р., /2013/035866 від 10.10.2013р., /2013/036226 від 12.10.2013р., /2013/036228 від 12.10.2013р., /2013/036225 від 12.10.2013р., /2013/036534 від 15.10.2013р., /2013/036514 від 15.10.2013р., /2013/036547 від 15.10.2013р., /2013/037066 від 18.10.2013р., /2013/037037 від 18.10.2013р., /2013/037432 від 22.10.2013р., /2013/037430 від 22.10.2013р., /2013/037443 від 22.10.2013р., /2013/037807 від 24.10.2013р., /2013/037781 від 24.10.2013р., /2013/037808 від 24.10.2013р., /2013/038141 від 26.10.2013р., /2013/038140 від 26.10.2013р., /2013/038142 від 26.10.2013р., /2013/038501 від 29.10.2013р., /2013/038458 від 29.10.2013р., /2013/038827 від 31.10.2013р., /2013/040543 від 13.11.2013р., /2013/040407 від 13.11.2013р., /2013/040408 від 13.11.2013р., /2013/040994 від 16.11.2013р., /2013/040995 від 16.11.2013р., /2013/041322 від 19.11.2013р., /2013/041424 від 20.11.2013р., /2013/041434 від 20.11.2013р., /2013/042624 від 20.11.2013р., /2013/042628 від 28.11.2013р., /2013/042306 від 26.11.2013р., /2013/042286 від 26.11.2013р., /2013/043301 від 03.12.2013р., /2013/043309 від 03.12.2013р., /2013/044468 від 11.12.2013р., /2013/045384 від 17.12.2013р., /2013/045388 від 17.12.2013р., /2013/046001 від 20.12.2013р., /2013/045990 від 20.12.2013р.

У зв'язку з чим відсутні підстави вважати дії відповідача такими, що вчинені всупереч вимогам Митного кодексу України, а тому немає підстав визнавати сплачені суми митних платежів помилково та/або надміру сплаченими.

Відповідно до частини 3 статті 301 Митного кодексу України, помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами регламентується Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.07.2007 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 року за № 1097/14364.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 1, пунктів 2-4 розділу ІІІ цього Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів: б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

За пунктами 2, 3 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справляння яких покладається на митні органи, затвердженого Наказом Державної митної служби, Державного казначейства України від 20.07.2007 №611/147 (надалі - Порядок взаємодії) повернення помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів здійснюється на підставі Висновку про повернення. Зазначений Висновок оформляється відповідно до заяви платника, яка подається до митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Згідно з пунктом 7 Порядку взаємодії на підставі отриманого Висновку про повернення відповідний орган ДКУ готує платіжні документи на перерахування коштів з рахунку з обліку доходів державного бюджету на рахунок, зазначений у Висновку про повернення, та протягом п'яти робочих днів від дати отримання Висновку про повернення здійснює повернення коштів з бюджету.

При цьому виходячи зі змісту пункту 11 Порядку повернення відмова у поверненні коштів у встановленому порядку можлива за умови відсутності підстав для такого повернення.

Таким чином, повернення сум відповідних митних платежів можливе виключно на підставі заяви декларанта, з дозволу митного органу та за наявності виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії.

Як слідує з матеріалів справи, у відповідача наявні підстави щодо повернення надмірно сплачених коштів лише за оформленою митною декларацією від 04.10.2013 року № 209140000/2013/035231, про що позивача було повідомлено у відповіді на заяву вих. № 79 від 19.04.2016 року.

Оскільки нормами Порядку повернення не передбачено можливість часткового задоволення заяви щодо повернення надмірно сплачених коштів, відповідачем було роз'яснено у листі від 01.07.2016 року № 9904/10/13-70-19/43 необхідність подання позивачем нової заяви із зазначенням сум надмірно сплачених коштів за даною митною декларацією.

Отже, з урахуванням наведених обставин справи, суд дійшов висновку, що у Львівської митниці були відсутні правові підстави для вчинення дій щодо складання на підставі заяви «ЕйСіПі Україна» від 19.04.2016 року вих. № 79, висновку про повернення з державного бюджету надмірно сплачених платежів на загальну суму 117703,04 грн. та подавати його до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому судом не враховуються доводи позивача щодо необхідності врахування постанов Верховного Суду України від 25.11.2014 року № 21-207а14, від 24.03.2015 року № 21-3а15, від 16.02.2016 року № 21-343а14, від 15.04.2014 року № 21-29а14, від 12.11.2014 року № 21-268а14, № 21-391а14, від 25.11.2014 року № 21-338а14, оскільки такі рішення стосуються правовідносин щодо повернення помилково та/або надміру сплачених платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов'язаних з розмитненням і справлянням митних платежів, отже, прийняті за наслідками вирішення спорів у правовідносинах з іншим нормативно-правовим регулюванням, яке визначає права та обов'язки їх учасників.

Суд враховує також і те, що відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Позивач не надав належних та допустимих доказів необхідності вчинення дій відповідачем при зверненні до суду за захистом своїх прав, а відтак не довів обґрунтованість та законність підстав для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача необґрунтовані, безпідставні, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.08.2016 року.

Суддя Клименко О.М.