Справа № 815/651/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/651/16
У Х В А Л А

09 серпня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участю сторін:

представника позивача Бурякової М.Є. (згідно ордеру та угоди),

представника відповідачів Масловського М.О. (згідно довіреностей),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Трансшип Балк" до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ГУМВС України в Одеській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання наказу від 12.06.2015 року протиправними та стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Трансшип Балк" до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ГУМВС України в Одеській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання наказу від 12.06.2015 року протиправними та стягнення матеріальної шкоди.

25 квітня 2016 року через канцелярію суду від представника ГУМВС України в Одеській області надійшло клопотання про закриття провадження по справі. В своєму клопотанні представник відповідача просить суд закрити провадження у справі, у зв'язку із неналежністю розгляду в порядку адміністративного судочинства. На думку відповідача, відносини між позивачем та відповідачем, що є предметом позову, не є управлінськими, так як повноваження відповідачів та його посадових осіб врегульовані Кримінально-процесуальним кодексом України.

25 квітня 2016 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про зменшення позовних вимог відповідно до ст.ст.51, 137 КАС України. Протокольною ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, судом прийнято до провадження уточнений адміністративний позов, за результатом розгляду якого позивач просить суд визнати протиправним Наказ «Про виділення працівників БМГБОП ГУМВС України в Одеській області у розпорядження Генеральної прокуратури України» від 12.06.2015 року №2052 протиправними та стягнути заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 11 155 грн. 71 копійки.

02 червня 2016 року від представника позивача, через канцелярію суду надійшли письмові заперечення на клопотання ГУМВС України в Одеській області про закриття провадження у справі.

Свої заперечення сторона позивача обґрунтовує наступними доводами..

Як зазначив представник позивача, предметом розгляду зазначеної справи не є оскарження дій слідчого, прокурора при здійсненні ними досудового розслідування кримінального правопорушення, також позивачем не оскаржуються дії працівників БМГБОП ГУМВС в Одеській області щодо застосування ними спецзасобів, на думку представника позивача, предметом розгляду адміністративної справи є Наказ про виділення працівників БМГБОП ГУМВС в Одеській області від 12.06.2015 року №2052 уповноваженою особо. ГУМВС України в Одеській області.

Як зазначив представник позивача, оскаржуваний Наказ є розпорядчим документом, який видається керівником установи (структурного підрозділу) на правах єдиноначальності та в межах своєї компетенції та є обов'язковим для виконання підлеглими. На думку представника позивача, начальник ГУМВС України в Одеській області не є слідчим, не є носієм процесуальних прав та обов'язків, не є об'єктом кримінально-процесуальних відносин, оскільки його дії не пов'язані із попереднім розслідуванням і судовим розглядом кримінальних справ. Виходячи із вищевикладеного, позивач вважає, що оскаржуваний наказ винесено Начальником ГУМВС України в Одеській області як посадовою особою - суб'єктом владних повноважень, який наділений управлінськими функціями.

Окрім того, позивач наголошує на відсутності механізму оскарження вищезгаданого наказу в порядку КПК України, оскільки ч.1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Заборону на оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування відповідно до ч.2 ст. 303 КПК слід тлумачити у світлі ч.4 ст. 21 КПК України, відповідно до якої здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо в його ході порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією у міжнародними договорами України) та ст.13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих Конвенцією.

В судовому засіданні представник відповідача, ГУМВС України в Одеській області просив провадження по справі закрити з підстав викладених в письмовому клопотанні.

Позивач проти закриття провадження заперечував, із підстав викладених у письмових запереченнях.

Вислухавши думку сторін, дослідивши докази по справі у частині підсудності спору адміністративному судочинству, вислухавши пояснення сторін, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Пунктами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 303 КПК встановлено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Таким чином, ч.1 ст. 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до суду.

Судом встановлено, що в позовній заяві відсутні вимоги щодо оскарження дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, крім того, у розумінні статті 110 КПК України, накази не є процесуальним рішенням у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстав, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25 березня 2016 року по справі №522/5135/16-к відмовлено у відкритті провадження за скаргою директора ДП «Трансшип Балк» про визнання протиправним наказу «Про виділення працівників БМГБОП ГУМВС України в Одеській області у розпорядження Генеральної прокуратури України» від 12.06.2015 року № 2052, виданого уповноваженою особою ГУМВС України в Одеській області.

В ухвалі суду встановлено, що оскаржуваний наказ не був виданий слідчим або прокурором, а був виданий посадовою особою ГУМВС України в Одеській області - є рішенням суб'єкту владних повноважень, а тому має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене та враховуючи, що законодавчо встановлені підстави для закриття провадження у справі у суду - відсутні, суд дійшов висновку про те, що представнику відповідача, ГУМВС України в Одеській області в особі ліквідаційної комісії - слід відмовити в задоволені клопотання про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.51, ст.157, ст.160 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Трансшип Балк" до Головного управління Національної поліції в Одеській області, ГУМВС України в Одеській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання наказу від 12.06.2015 року протиправними та стягнення матеріальної шкоди.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти цього може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатом розгляду справи.

Суддя Н.В. Бжассо