Справа № 681/217/15-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2016 р. м. Київ К/800/48184/15

К/800/49922/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),

Ємельянової В.І.,

Рецебуринського Ю.Й.,

секретаря судового засідання Ковтонюка С.Д.,

за участю представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_6 до Полонської міської ради Хмельницької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Полонської міської ради Хмельницької області на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року,

встановив:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 пред'явила позов до Полонської міської ради Хмельницької області (далі - Полонська міська рада) про:

1) визнання протиправними дій щодо відмови у наданні матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014 року в розмірі середньомісячної заробітної плати згідно з її заявою від 03.03.2014 року;

2) зобов'язання видати розпорядження про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014 рік, нарахувати і виплатити цю допомогу;

3) зобов'язання нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати за жовтень 2012 року - 41,04 грн, листопад 2012 року - 22,39 грн, грудень 2012 року - 41,04 грн;

4) визнання протиправними дій щодо нарахування та невиплати індексації заробітної плати за червень-грудень 2013 року, січень-лютий 2014 року по 529,24 грн за кожен місяць;

5) зобов'язання нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати за червень-грудень 2013 року, січень-лютий 2014 року;

6) визнання протиправними дій щодо відмови у встановленні надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи за січень 2013 року;

7) зобов'язання видати розпорядження про виплату надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці та за виконання особливо важливої роботи за січень 2013р.;

8) зобов'язання нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки у виплаті належних їй як звільненому працівнику сум з 26.03.2014 року по день постановлення судового рішення;

9) визнання протиправними дій в частині невключення в довідку про складові заробітної плати премії за січень 2014 року - 1207,50 грн, лютий 2014 року - 724,50 грн;

10) зобов'язання включити премії за січень 2014 року - 1207,50 грн, лютий 2014 року - 724,50 грн в довідку про складові заробітної плати та подати її до Управління пенсійного фонду України в Полонському районі (з урахуванням заяви про зміну позову від 06.01.2015 року).

Зазначала, що відповідач допустив грубі порушення норм законодавства про оплату праці під час здійснення належних їй виплат по заробітній платі.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 11.02.2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано Полонську міську раду розглянути заяву ОСОБА_6 від 03.03.2014 року в частині виплати їй допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.10.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії відповідача в частині відмови у наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2014 рік ОСОБА_6 у розмірі середньомісячної заробітної плати згідно із заявою від 03.03.2014 р. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_6 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2014 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати. Визнано протиправними дії відповідача в частині відмови у встановленні надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за січень 2013 року. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_6 надбавку до заробітної плати за високі досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи за січень 2013 року. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_6 середній заробіток за весь час затримки у виплаті належних їй як звільненому працівнику сум з 26.03.2014 р. по день постановлення судового рішення. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Полонська міська рада у касаційній скарзі посилається на те, що апеляційним судом неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано всіх обставин справи, просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Зазначає, що у заяві про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань позивач не вказала обґрунтованої причини для надання такої допомоги, тому відсутні підстави для її виплати. Щодо індексації, то вона нараховувалась позивачу відповідно до чинного законодавства.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального права, просить змінити оскаржувану постанову суду та доповнити її в частині відмови у задоволенні позову щодо нарахування і виплати індексації та включення даних про премії у довідку про складові заробітної плати шляхом задоволення позову в цій частині. Зазначає, що відповідачем розраховано індексацію заробітної плати з порушенням норм закону.

Заперечуючи проти касаційної скарги відповідача, ОСОБА_6 просить його доводи відхилити, як необґрунтовані та безпідставні.

Заслухавши сторін, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково.

Суди встановили, що ОСОБА_6 перед виходом на пенсію обіймала посаду начальника організаційного відділу виконавчого комітету Полонської міської ради.

03.03.2014 року позивач звернулася до роботодавця із заявою, в якій просила надати їй частину щорічної відпустки та виплатити допомогу на оздоровлення і допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Розпорядженням виконавчого комітету Полонської міської ради від 03.03.2014 року №34/2014-р. позивачу надано частину основної щорічної відпустки та вирішено виплатити їй матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у 2014 року позивачу не виплачувались.

Також позивач отримувала надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, однак у січні 2013 року така надбавка до заробітної плати позивачу не виплачувалась.

У січні та лютому 2014 року згідно з розпорядженням Полонського міського голови №31 від 27.02.2014 року позивачу виплачено премію, однак у довідці про складові заробітної плати від 27.11.2014 року №91, яку позивач подала до територіального органу пенсійного фонду для перерахунку пенсії, таку виплату не відображено.

Позивач також вважає, що протягом червня-грудня 2013 року, січня-лютого 2014 року відповідач нараховував їй індексацію заробітної плати у меншому розмірі, ніж передбачено законодавством.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не розглянув заяву ОСОБА_6 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, не навів обґрунтованих причин відмови у її виплаті, чим порушив її право на отримання інформації. Щодо надбавки до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за січень 2013 року, суд вважав, що така виплата можлива лише у разі затвердженого бюджету фонду оплати праці, а станом на січень 2013 року бюджет не був затверджений. Суд відмовив у позові стосовно нарахування та виплати індексації заробітної плати, оскільки позивач не довела вчинення відповідачем порушень у її нарахуванні. Окрім того, зроблений позивачем розрахунок є довільним і його перевірка потребує спеціальних бухгалтерських знань, однак клопотання про призначення експертизи позивач не заявила. Щодо невключення даних про виплату премії за січень та лютий 2014 року у довідку для пред'явлення до ПФУ, суд виходив з того, що позивач не зверталась до відповідача з вимогою про внесення до довідки сум нарахованих премій, тому міська рада не порушила право позивача.

Апеляційний суд, скасовуючи судове рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позову, вважав, що протягом червня-грудня 2013 року, січня-лютого 2014 року позивачу виплачувалась премія, яка спричинила підвищення заробітної плати, а тому індексація заробітної плати правомірно не здійснювалась. Премії за січень-лютий 2014 року виплачувались позивачу в березні 2014 року і не були включені в довідку, яка подавалась до ПФУ, оскільки позивача звільнено 25.03.2014 року (в середині розрахункового місяця), що не дає право включати у довідку виплати за цей місяць. Апеляційний суд вважав, що позивач має право на отримання матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2014 року, надбавку до заробітної плати за високі досягнення у праці за виконання особливо важливої роботи за січень 2013 року, оскільки ці виплати входять до системи оплати праці державного службовця.

Згідно з частинами 3 і 4 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і посад. Джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006р. №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови (в тому числі районних у містах рад та їх виконавчих комітетів), надано право у межах затвердженого фонду оплати праці:

надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (підпункт 1)

здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи (підпункт 2).

Крім того, постановою КМУ №268 надано право керівникам у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати працівникам надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи (підпункт 1 пункту 2 постанови).

Відповідно до пунктів 5.10, 7.6 Колективного договору між адміністрацією та профспілковою організацією Полонської міської ради на 2011-2015 роки міський голова у межах встановленого фонду оплати праці встановлює надбавки керівникам підрозділів та спеціалістів за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи до 50 відсотків посадового окладу. Працівникам надається матеріальна допомога для вирішення соціальних-побутових питань у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268.

Тобто, виплата працівникам матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи є правом, а не обов'язком роботодавця, яке він реалізує у межах затвердженого фонду оплати праці. Ці виплати входять в систему оплати праці державних службовців, однак їх виплата пов'язується з наявністю у роботодавця коштів.

Так, згідно з довідкою виконавчого комітету Полонської міської ради від 12.12.2014 року № 2115 у 2014 році в міському бюджеті кошти на виплату допомоги для вирішення соціально-побутових питань не планувалась, кошти у фонді оплати праці на виплату цієї допомоги відсутні.

Водночас, суди не перевірили, коли було затверджено фонд оплати праці Полонської міської ради Хмельницької області на 2014 рік, чи були у ньому передбачені кошти на виплату працівникам ради матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у цьому році, у тому числі з розбивкою по місяцях, чи виплачувалась така допомога іншим працівникам ради, коли і у зв'язку з чим.

Без встановлення цих обставин неможливо перевірити правомірність дій відповідача щодо відмови у нарахуванні і виплаті ОСОБА_6 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2014 році.

Необґрунтовано апеляційний суд задовольнив позов у частині зобов'язання Полонської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_6 надбавку до заробітної плати за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи за січень 2013 року, оскільки ця надбавка працівниками міськвиконкому у січні 2013 року не виплачувалась у зв'зку з тим, що, як встановили суди, фонд оплати праці на цей рік ще не було затверджено.

Стосовно виплати на користь позивача середнього заробітку за час затримки у виплаті належних їй як звільненому працівнику сум, касаційний суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Тобто, передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Верховний Суд України у пункті 20 постанови Пленуму від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначив, що у разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Апеляційний суд зобов'язав відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки у виплаті належних їй сум з 26.03.2014 року, однак при цьому не встановив, з якої дати ОСОБА_6 вважається звільненою з посади (згідно з даними табелю обліку робочого часу вона продовжувала працювати й після 26.03.2014 року); коли було проведено остаточний розрахунок з позивачем і в якому розмірі, яку суму коштів слід їй виплатити.

Відмовивши у задоволенні позову в частині нарахування і виплати індексації заробітної плати та зобов'язання включити премії в довідку про складові заробітної плати, суди не навели мотивів, з яких вони виходили, не застосували норми закону, які регулюють спірні правовідносини та які слід застосувати при вирішенні спору, тому їх рішення в цій частині не можна вважати законними і обґрунтованими.

Згідно зі статтею 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами прийнято рішення з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до статті 227 КАС України їх рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та Полонської міської ради Хмельницької області задовольнити частково.

Скасувати постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 11 лютого 2015 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К.
Ємельянова В.І.
Рецебуринський Ю.Й.