Справа № 820/2603/16
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 серпня 2016 р. № 820/2603/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретареві судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю:

представника позивача - Лозовського С.В.,

представника відповідача - Гарібян О.І.,

представника третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "Грущенка Володимира Петровича" до Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фермерське господарство "Грущенка Володимира Петровича" , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Первомайської районної державної адміністрації Харківської області , в якому просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 05 квітня 2016 року № 169 «Про припинення права користування та розірвання договорів оренди земельних ділянок ( невитребуваних паїв) із Фермерським господарством « Грущенка Володимира Петровича», розташованих в територіальних межах Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що даним розпорядженням порушуються його права як орендаря за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.04.2014, оскільки дані угоди укладались на строк 49 років, але до моменту отримання громадянами правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які ними фактично отримані не були.

В обґрунтування заперечень на позов відповідач вказав, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 на момент укладання договорів їх оренди між Фермерським господарством "Грущенка Володимира Петровича" та Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області не були розпайовані. Проте, за результатами засідання комісії по жеребкуванню номерів паїв, громадяни ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є власниками земельних сертифікатів, отримали паї земельних ділянок в контурі предметів оренди, а тому, набули права на оформлення прав власності, яке фактично можуть реалізувати тільки після припинення позивачем права користування вказаними ділянками та розірвання договорів оренди.

Ухвалою суду від 14.06.2016 було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

У судовому засіданні представник позивача Лозовський С.В. підтримав позовну заяву з підстав, які в ній викладені, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Гарібян О.І. проти позову заперечувала, посилаючись на обставини наданих суду письмових заперечень, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - ОСОБА_6 проти позову заперечувала, підтримавши позицію відповідача, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа - ОСОБА_7 у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зокрема просила суд відмовити у задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Грущенка Володимира Петровича".

Суд, на підставі ст. 128 КАС України, вважає можлимим розглянути дану справу без участі третьої особи - ОСОБА_7.

Заслухавши пояснення представників сторін та представника третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2014 між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "Грущенка Володимира Петровича" було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення ( невитребуваний пай), згідно з яким, в оренду позивача була передана земельна ділянка загальною площею 20,2941 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області ( а.с.21-22).

Даний договір зареєстровано в Реєстраційній службі Первомайського міськрайонного управління юстиції в Харківській області згідно рішення державного реєстратора №14294378 від 08.07.2014, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 6261469 про реєстрацію іншого речового права - права оренди ( а.с.23).

Крім того, 25.04.2014 між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "Грущенка Володимира Петровича" було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення ( невитребуваний пай), згідно з яким, в оренду позивача була передана земельна ділянка загальною площею 17,5059 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами населених пунктів Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області ( а.с.24-25).

Даний договір зареєстровано в Реєстраційній службі Первомайського міськрайонного управління юстиції в Харківській області згідно рішення державного реєстратора №14290368 від 08.07.2014, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 6259613 про реєстрацію іншого речового права - права оренди ( а.с.26).

Умовами даних договорів зокрема було передбачено, що такі укладено на 49 років, але до моменту отримання громадянами правовстановлюючого документу на земельну ділянку, згідно з чинним законодавством.

Розпорядженням Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 05 квітня 2016 року № 169 «Про припинення права користування та розірвання договорів оренди земельних ділянок ( невитребуваних паїв) із Фермерським господарством « Грущенка Володимира Петровича», розташованих в територіальних межах Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області», було припинено право користування позивача вищевказаними земельними ділянками та доручено юридичному відділу підготувати угоди про розірвання договорів їх оренди від 25.04.2016, що були укладені між Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "Грущенка Володимира Петровича" ( а.с.27).

Підставою для складення відповідачем спірного розпорядження стала наявність відповідних заяв ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які є власниками земельних сертифікатів на відповідні земельні ділянки, що раніше були передані в оренду позивачу.

Позивач, не погодившись з зазначеним розпорядженням, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав орендаря, оскільки вважав, що даним рішенням порушуються умови укладених договорів, оскільки строк оренди земельних ділянок ще не закінчився, водночас громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 правовстановлюючі документи на паї зазначених ділянок - державні акти на право власності, наразі не отримані.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

При цьому, ч.1 ст. 3 Земельного кодексу унормовано, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до Конституції України Законом України "Про місцеві державні адміністрації" визначено організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій.

Пунктом 7 ч.1 ст.13 даного закону визначено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань: використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Дана норма кореспондується з п."ж" ст. 17 Земельного кодексу України, згідно якого, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Суд зазначає, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками врегульовані Законом України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

В силу приписів ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( ст.ст.125, 126 ЗК України).

При цьому, в силу приписів п.17 "Перехідних положень" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно з ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Пунктами 8-1, 9 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування; а також в інших випадках, встановлених законом.

Крім того п.45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2015 № 1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в разі підготовки лотів до проведення земельних торгів).

Під час розгляду справи було встановлено, що на момент укладання 25.04.2014 договорів, вищевказані земельні ділянки не були розпайовані про проведенні паювання КСП "Берекский" та залишились в контурі, а тому, були передані в оренду позивачу, що не суперечило ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

З матеріалів справи вбачається, що, згідно протоколу № 15а від 24.11.2015 засідання комісії по жеребкуванню номерів паїв для кожного власника земельного сертифікату в межах Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області, було проведено жеребкування номерів паїв, за результатами якого в загальний список кожному пайщику випали такі номери: ОСОБА_4 - власниця сертифікату серії НОМЕР_5, номер паю 248; ОСОБА_7 - власниця сертифікату серії НОМЕР_6 номер паю 251; ОСОБА_3 - власниця сертифікатів серії НОМЕР_4 та НОМЕР_7, номери паїв 249,250 ( а.с. 40 зворот -45, 46 зворот-48, 50-53, 59-63).

Крім того, згідно протоколу № 17 від 02.03.2016 засідання комісії по жеребкуванню номерів паїв для кожного власника земельного сертифікату в межах Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області, було проведено жеребкування номерів паїв, за результатами якого в загальний список кожному пайщику випали такі номери: ОСОБА_5 - власник сертифікату НОМЕР_3, номер паю 252 ( а.с. 54 зворот -57).

Отже, вказані особи набули права на оформлення права власності на земельні ділянки в контурі укладених договорів оренди, з метою реалізації якого звернулись до Первомайської РДА з заявами про розірвання договорів оренди ( а.с. 40,46,49,54,58).

Судом встановлено, що реагуванням відповідача на вказані заяви й стало видання відповідачем , на підставі чинного законодавства, спірного розпорядження, після чого, останнім було підготовлено угоди про розірвання договорів оренди, які направлено на адресу позивача листом від 13.04.2016 № 03-22/1410 для підписання та повернення до Первомайської РДА для проведення державної реєстрації припинення договорів оренди ( а.с. 65).

У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповіді на вказаний лист до Первомайської РДА не надходило, а тому, в силу приписів Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2015 № 1127, Земельного кодексу України, відповідач позбавлений можливості прийняти розпорядження про передачу у власність громадянам - третім особам, як власникам земельних сертифікатів, належних їм земельних ділянок, , оскільки його прийняття можливо після припинення позивачем права користування земельними ділянками та розірвання договорів оренди. Водночас при відсутності такого розпорядження, у реєстраційного органу відсутні правові підстави для реєстрації права власності ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельні ділянки.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково Урваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін, договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно частини 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізацію юридичної особи - орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Як вже зазначалось вище, п.7 договорі оренди передбачено, що такі укладено на 49 років, але до моменту отримання громадянами правовстановлюючого документу на земельну ділянку, згідно з чинним законодавством.

Таким чином, наявність права та висловлення бажання громадян на оформлення орендованих земельних ділянок у власність є підставою для розірвання договору.

Пунктом 35 Договору передбачено його припинення шляхом розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, правова природа даного виду договору (договір оренди невитребуваного паю) передбачає його використання тимчасово, до моменту поки громадяни заявлять свої права на земельні частки (паї) згідно сертифікатів та почнуть оформлювати земельні ділянки в приватну власність.

Це є однією з істотних умов даних договорів, і з цими умовами погоджувався орендар ФГ Грущенка Володимира Петровича» при підписанні даних договорів оренди (п. 7 Договорів). З моменту звернення вищевказаних громадян-власників сертифікатів на земельну частку (пай) до райдержадміністрації, вважається, що орендар повинен підписати угоди про розірвання договорів оренди з орендодавцем на підставі розпорядження голови райдержадміністрації, так як орендар був попереджений умовами договору, що оренда земельної ділянки є тимчасовою (обмеженою моментом вимоги громадян-власників земельних часток (паїв)).

Щодо доводів представника позивача про те, що умова, яка передбачена п.7 договорів - момент отримання громадянами правовстановлюючих документів на земельні ділянки, ще не наступила, суд зазначає наступне. Даний пункт кореспондується з нормами ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", згідно яких, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Крім того, на момент виникнення спірних правовідносин, були чинні зміни у законодавстві, які визначали правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельні ділянки, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується пунктами 8-1, 9 ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) де визначено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування; а також в інших випадках, встановлених законом, а також п.45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 25.12.2015 № 1127, яким визначено, що для державної реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності подається рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (в разі підготовки лотів до проведення земельних торгів).

Проте, відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Таким чином, розпорядження відповідача про передачу у власність громадянам належних їм земельних ділянок, як власникам сертифікатів на право на земельні частки ( паї), може бути прийнято лише після припинення права користування позивача вищезазначеними земельними ділянками та розірвання договорів оренди від 25.04.2014. А за відсутності такого розпорядження , про передачу у власність громадянам земельних ділянок, державний реєстратор речових прав на нерухоме майно не має правових підстав для реєстрації права власності на земельні ділянки за третіми особами.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на порушення спірним розпорядженням його прав як орендаря за договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 25.04.2014, в силу того, що дані угоди укладались на строк 49 років, але до моменту отримання громадянами правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які ними фактично отримані не були, оскільки назване розпорядження є за своєю суттю пропозицією щодо розірвання договорів задля належної реалізації заявлених прав третіх осіб на реєстрацію права власності на землю.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень, передбачених законодавством, натомість позивач, не реагуючи на вказану пропозицію, порушив вимоги ч.2 ст.6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", згідно якої розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами, фактично позбавивши громадян - третіх осіб, можливості зареєструвати право власності на земельні ділянки, оскільки, як вже зазначалось вище, в силу приписів чинного законодавства, відповідач позбавлений можливості прийняти розпорядження про передачу у власність громадянам - третім особам, як власникам земельних сертифікатів, належних їм земельних ділянок, , оскільки його прийняття можливо після припинення позивачем права користування земельними ділянками та розірвання договорів оренди. Водночас при відсутності такого розпорядження, у реєстраційного органу відсутні правові підстави для реєстрації права власності ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельні ділянки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем на виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України, було доведено правомірність прийнятого 05 квітня 2016 року Розпорядження № 169 «Про припинення права користування та розірвання договорів оренди земельних ділянок ( невитребуваних паїв) із Фермерським господарством « Грущенка Володимира Петровича», розташованих в територіальних межах Верхньобишкинської сільської ради Первомайського району Харківської області», у задоволенні адміністративного позову суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 128, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Грущенка Володимира Петровича" до Первомайської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування розпорядження - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 12 серпня 2016.

Суддя Мар'єнко Л.М.