Справа № 2а-15981/09/0570
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2010-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова К.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2010 року справа №2а-15981/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г., Малашкевича С.А.

при секретарі судового засідання Агейченковій К.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 довір. від 04.01.2010 року № 3

від відповідача - ОСОБА_3 довір. від 26.03.2010 року № 63

від третьої особи ОСОБА_4 довір. від 31.12.2009 року № 52-10Д, ОСОБА_5 довір. від 30.12.2009 року № 178-10Д

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1. ОСОБА_6 комісії регулювання електроенергетики України

2. Відкрит?ого акціонерного товариства? Донецькобленерго

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 13.11.2009 року

у справі № 2а-15981/09/0570

за позовом Товариств?а з обмеженою відповідальніс?тю Ісіда

до відповідача ОСОБА_6 комісії регулювання електроенергетики України

третя особа Відкрите акціонерне товариство Донецькобленерго

про визнання дій протиправними, скасування постанов, спонукання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ісіда звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_6 комісії регулювання електроенергетики України, третя особа Відкрите акціонерне товариство Донецькобленерго про визнання протиправними дій НКРЕ по прийняттю постанов № 870 від 23.07.2009 року «Про відмову ТОВ «Ісіда» у продовженні ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії», № 611 від 28.05.2009 року «Про внесення зміни до постанови НКРЕ від 25.12.2008 р. № 1463», № 889 від 30.07.2009 року «Про визнання постанови НКРЕ такою, що втратила чинність»; скасування та визнання нечинними вказаних постанов та зобов'язання відповідача прийняти рішення у вигляді постанови про продовження дії ліцензії на виробництво електричної енергії для позивача на наступний період (не менше 3-х років).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.11.2009 року у справі № 2а-15981/09/0570 (судді Наумова К.Г., Кирієнко В.О., Чучко В.М.) позовна заява задоволена.

Відповідачем та третьою особою подані апеляційні скарги, в яких просять постанову суду скасувати та прийняти рішення про відмову в задоволені позовної заяви.

Доводи апеляційних скарг обґрунтовують невірним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Вважають, що постанова суду прийнята при неповному та невсебічному досліджені усіх матеріалів справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач наполягає на тому, що прийняттю рішення про відмову у продовженні ліцензії передував ґрунтовний аналіз положень Цивільного кодексу України (ст. 207, 654), за результатами якого відповідач дійшов до висновку, що строк договору оренди від 29.12.2003 року закінчився 29.12.2008 року.

З викладеного заявник скарги дійшов висновку, що позивачем не надано документів, які підтверджують право користування енергогенеруючим обладнанням, що є підставою для відмови у продовженні дії ліцензії.

Щодо прийняття рішень про зміну тарифів на відпуск електричної енергії, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що 28.05.2009 року ним з метою збалансування фінансового стану учасників оптового ринку електричної енергії України на відкритому засіданні прийняте рішення про затвердження з 01.06.2009 року тарифів на відпуск електроенергії на рівні собівартості ТЕЦ, у тому числі й для позивача, та, з огляду на те, що рішенням комісії не продовжено дію ліцензії позивача на провадження діяльності з виробництва електроенергії, комісія визнала постанову НКРЕ про затвердження тарифу на відпуск електроенергії такою, що втратила чинність.

Третя особа в апеляційній скарзі посилається на те, що договір оренди № 29/12/1-АР від 29.12.2003 року між позивачем та ВАТ «Донецькобленерго» на оренду енергогенеруючого обладнання припинив свою дію з 30.12.2008 року, що встановлено рішенням Господарського суду Донецької області від 10.09.2009 року у справі № 39/30 пн, але позивач до теперішнього часу користується майном без законних підстав, чим позбавляє його права користування своєю власністю.

Оскільки, як вважає заявник скарги, у позивача не має необхідних умов для здійснення діяльності з виробництва електроенергії, дії НКРЕ є цілком законними та такими, що відповідають вимогам діючого законодавства.

ВАТ «Донецькобленерго», також, зазначає, що на рішення Київського районного суду м. Донецька від 22.05.2009 року та Жовтневого районного суду м. Луганська від 09.06.2009 року подані апеляційні скарги, тому вказані рішення не набрали законної сили та не можуть прийматися судом, у якості доказів, що не потребують доказування.

Крім цього, в апеляційній скарзі зазначено, що позивач не надав до заяви на продовження ліцензії необхідних документів, а саме документів, що підтверджують право користування майном, яке б забезпечувало виконання умов і правил здійснення даного виду підприємницької діяльності, оскільки термін дії наданого договору оренди сплинув.

Статутом ВАТ «Донецькобленерго» спостережній раді надане правлінню товариства згоду на вчинення правочинів, що перевищують 10000 мінімальних заробітних плат.

Тобто, як вважає заявник скарги, для вчинення правочину щодо зміни умов договору оренди необхідна згода спостережної ради ВАТ «Донецькобленерго», яка не була надана.

Щодо прийняття рішень про зміну тарифів на відпуск електричної енергії третя особа зазначає, що тарифи встановлюються тільки ліцензіатам, та, як вважає заявник скарги, оскільки позивач не має ліцензії, то йому не можуть бути встановлені зазначені тарифи.

Як встановлено судом першої інстанції, апеляційним судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.

04.06.2008 року відповідачем на підставі рішення про видачу ліцензії № 628 від 22.05.2008 року ТОВ Ісіда видана ліцензія серія АВ № 345700 на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії строком дії з 01.06.2005 року по 29.07.2009 року.

Ліцензія видана НКРЕ на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 23.02.2005 року к справі № 6/76 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2005 року.

Постановою від 23.07.2009 року № 870 «Про відмову ТОВ «Ісіда» у продовженні ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії» НКРЕ відмовила ТОВ Ісіда у продовженні дії ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії, з наступних підстав.

Договір оренди між позивачем та ВАТ «Донецькобленерго» № 29/12/1-АР від 29.12.2003 року укладений шляхом фіксації його змісту в одному документі.

Таким самим чином були укладені додаткові угоди до нього.

Враховуючи приписи ст. 654, 207 Цивільного кодексу України, НКРЕ дійшла висновку, що зміна терміну дії договору оренди мала бути вчинена шляхом фіксації цієї зміни у тій самій формі, що й договір, тобто, в одному документі.

Крім цього, не було підтвердження того факту, що органом, який уповноважений управляти державним майном, був наданий висновок в частині зміни вказаного договору оренди (продовження строку його дії).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, в апеляційній скарзі вказується на порушення норм матеріального права, як вважають заявники скарг, постанови, які оскаржувались, прийняті в межах повноважень та з урахуванням усіх обставин справи і відповідають вимогам діючого законодавства.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначає Закон України Про електроенергетику.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про електроенергетику державне регулювання діяльності в електроенергетиці провадиться шляхом надання ліцензій на здійснення окремих видів діяльності в електроенергетиці, формування тарифної політики, встановлення порядку здійснення контролю за діяльністю суб'єктів електроенергетики, інших учасників оптового ринку електричної енергії та відповідальності за порушення ними умов і правил здійснення діяльності на оптовому ринку електричної енергії. Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є ОСОБА_6 комісія регулювання електроенергетики України. ОСОБА_6 комісія регулювання електроенергетики України регулює діяльність суб'єктів природних монополій у сфері електроенергетики та господарюючих суб'єктів, які діють на суміжних ринках, а також виконує інші функції відповідно до законодавства.

Таким чином, відповідач у справі орган владних повноважень, якому чинним законодавством України надані владні управлінські функції у сфері електроенергетики.

Наряду з викладеним, колегія суддів вважає, що, відмовляючи позивачу у продовжені дії ліцензії, відповідач діяв діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений Конституцією та Законами України, виходячи з наступного.

Статтею 13 Закону України Про електроенергетику визначено, що діяльність з виробництва, передачі та постачай електричної енергії в Україні здійснюється за умови отримання відповідної ліцей: Ліцензія на здійснення діяльності з виробництва, передачі та постачання електричної енергії видається НКРЕ. Ліцензія видається окремо на кожний вид діяльності відповіла до інструкції, умов і правил здійснення окремих видів діяльності, що затверджуються ОСОБА_6 комісією регулювання електроенергетики України.

Указом Президента України від 14 березня 1995 року № 213/95 затверджене Положення про ОСОБА_6 комісію регулювання електроенергетики України, яка є незалежним позавідомчим постійно діючим державним органом та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, актами Кабінету Міністрі-України, а також цим Положенням.

НКРЕ у відповідності до вказаного Положення видає суб'єктам підприємницьке: діяльності ліцензії на виробництво електричної енергії в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності : виробництва електричної енергії (ліцензійними умовами), передачу та постачання електричної енергії, зберігання природного газу в обсягах, що перевищують рівень, який встановлюється умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності зберігання природного газу (ліцензійними умовами), і постачання природного газу, транспортування нафти та нафтопродуктів магістральними трубопроводами, транспортування природного і нафтового газу трубопроводами; затверджує інструкцію щодо умов і правил здійснення ліцензованої діяльності та контролю за їх виконанням: здійснює безперешкодно перевірки дотримання умов ліцензованої діяльності; розглядає справи про порушення умов ліцензій та справи про адміністративні правопорушення і за результатами розгляду приймає відповідні рішення в межах своєї компетенції тощо.

НКРЕ в межах своїх повноважень на основі та на виконання законодавства приймає рішення у вигляді постанов і розпоряджень. Рішення НКРЕ, прийняті в межах її повноважень, є обов'язковими для виконання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, які здійснюють діяльність на оптовому ринку електроенергії, ринках газу, нафти та нафтопродуктів та можуть бути оскаржені у встановленому законодавством порядку.

Порядок видачі, переоформлення, зупинення, анулювання, поновлення дії та обліку ліцензій, виданих ОСОБА_6 комісією регулювання електроенергетики визначається Положенням про порядок видачі ОСОБА_6 комісією регулювання електроенергетики ліцензій на провадження діяльності, пов'язаної з виробництвом, передачею та постачанням електричної енергії, комбінованим виробництвом теплової та електричної енергії, виробництвом теплової енергії на теплоелектроцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 1999 р. № 753.

Згідно п. 11 Положення, дія ліцензії може бути продовжена на новий термін за заявою суб'єкта підприємницької діяльності. Заява подається не пізніше ніж за 30 днів до дати закінчення терміну дії ліцензії за визначеною формою. До заяви додаються необхідні документи. Без надання відповідних документів заява не розглядається.

Цим пунктом також передбачено, що у продовженні дії ліцензії може бути відмовлено лише у двох випадках:

у разі порушення терміну подання відповідної заяви

або виявлення розбіжностей у документах, що додаються до заяви, з відомостями, зазначеними у реєстрі виданих ліцензій.

Пунктом 5 Інструкції про порядок видачі ліцензій ОСОБА_6 комісією регулювання електроенергетики на здійснення окремих видів підприємницької діяльності, яка затверджена постановою НКРЕ від 6 жовтня 1999 р. № 1305 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28 жовтня 1999 р. за № 738/4031 визначений порядок продовження дії ліцензії.

Дія відповідної ліцензії може бути продовжена на новий термін за заявою суб'єкта підприємницької діяльності, яка подається за встановленою формою, не пізніше ніж за 30 днів до дати закінчення терміну дії ліцензії.

До заяви додаються необхідні документи. Документи, які додаються до заяви, повинні відповідати вимогам пункту 2.6 цієї Інструкції.

Підпунктом 5.5. Інструкції встановлені випадки, у яких у продовженні дії ліцензії може бути відмовлено, зокрема, в разі порушення терміну подання відповідної заяви або виявлення розбіжностей у документах, що додаються до заяви, із відомостями, зазначеними у реєстрі виданих ліцензій, або при наявності порушень ліцензійних умов, не усунутих у встановлений термін.

У рішенні про відмову в продовженні дії ліцензії, яке направляється заявнику в письмовій формі в термін не пізніше 30 днів з дня одержання заяви, зазначаються підстави відмови.

Аналіз наведених норм доводить, що НКРЕ має право відмовити заявникові у продовженні дії ліцензії у разі порушення ним терміну подання відповідної заяви або виявлення розбіжностей у документах, що додаються до заяви, з відомостями, зазначеними у реєстрі виданих ліцензій. У відповідності з п.п. 5.5. наведеної Інструкції НКРЕ може також відмовити у продовженні дії ліцензії при наявності порушень ліцензійних умов, не усунутих у встановлений термін.

Тобто, чинним законодавством визначений вичерпний перелік випадків, коли НКРЕ має право відмовити у продовженні дії ліцензії.

В постанові, яка оскаржується, не наведена жодна з обставин, визначених зазначеною нормою Закону.

При цьому п.п. 5.5. Інструкції не відповідає вимогам п. 11 Положення, яке має по відношенню до Інструкції вищу юридичну силу.

Відповідачем не надано суду першої інстанції та апеляційному суду доказів порушення позивачем терміну подання заяви про продовження дії ліцензії або виявлення відповідачем розбіжностей у документах, що були додані позивачем до заяви, з відомостями, зазначеними у реєстрі виданих ліцензій.

Як зазначалось раніше, відповідач відмовив у продовженні дії ліцензії позивачу на підставі ґрунтовного аналізу положень Цивільного кодексу України, за результатами якого він дійшов висновку, що строк договору оренди від 29.12.2003 року № 29/12/1-АР, укладений між третьою особою та позивачем, закінчився 29.12.2008 року.

Наряду з викладеним, чинним законодавством НКРЕ не надано право на надання правової оцінки договору оренди від 29.12.2003 року № 29/12/1-АР, укладеного між третьою особою та позивачем, а також визначення терміну його дії.

Позивач звернувся до НКРЕ з заявою про продовження дії ліцензії до якої були додані документи про продовження дії договору, при цьому рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено інше (закінчення строку дії договору, недійсність або нікчемність угоди внаслідок недотримання форми договору або укладання його не у формі одного документу, тощо) у розпорядженні НКРЕ під час прийняття спірної постанови не було.

Таким чином, надаваючи правову оцінку договору оренди, НКРЕ присудила себе повноваження суду - органу, якій єдиний наділений компетенцією надавати оцінку таким обставинам, та прийняло постанову, яка оскаржується, з перевищенням повноважень, наданих їй Конституцією та Законами України.

Крім зазначеного, колегія суддів враховує наступне.

Майно, яке є предметом договору оренди № 29-12/1 від 29.12.2003 року, укладеного між позивачем та ВАТ «Донецькобленерго» не є об'єктом права державної власності, а є власністю ВАТ «Донецькобленерго».

Зазначений факт визначений в рішенні Господарського суду Донецької області від 06.09.2005 р. у справі № 32/146 пд, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.10.2005 р. та постановою Вищого господарського суду України від 01.02.2006 р.

Тобто, відповідно до п. 10.9 договору оренди, правовідносини сторін за цим договором не регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна», відповідно, у даному випадку не потребується надання органом уповноваженим управляти державним майном висновку про умови договору оренди або про відмову в укладанні договору оренди, як це передбачено ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання заявників скарг на закінчення терміну дії договору оренди від 29.12.2003 року, з наступних підстав.

Предметом розгляду справи були дії відповідача щодо винесення постанов та їх законність, а не визначення терміну дії вказаного договору.

Підстави для відмови у продовженні терміну дії ліцензії визначені вищевказаними нормами чинного законодавства, у постанові від 23.07.2009 року № 870, що оскаржувалась, відповідач не зазначив жодної з підстав, визначених зазначеними нормами.

Рішення Господарського суду Донецької області у справі № 39/30 пн винесено 10.09.2009 року, а спірна постанова відповідача - 23.07.2009 року, тобто на момент винесення спірної постанови вказаного рішення суду не існувало.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо того, що дії відповідача по винесенню постанови від 23.07.2009 року № 870 «Про відмову ТОВ «Ісіда» у продовженні ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії» та рішення від 23.07.2009 року № 870 не можуть вважатися правомірними та законними.

Щодо постанов № 611 від 28.05.2009 року, № 889 від 30.07.2009 року, скасування та визнання вказаних постанов нечинними, колегія суддів враховує наступне.

25.12.2008 року відповідач постановою № 1463 «Про затвердження тарифів на відпуск електричної енергії ТОВ «Ісіда»» затвердив позивачу тариф на відпуск електричної енергії 64,55 грн. за 1 кВтгод (без ПДВ).

Постановою від 28.05.2009 року № 611 «Про внесення зміни до постанови НКРЕ від 25.12.2008 року № 1463» відповідач вніс зміни до вказаної постанови щодо зміни тарифу на відпуск електричної енергії до 62,67грн. за 1 кВтгод (без ПДВ).

Постановою від 30.07.2009 року № 889 «Про визнання постанови НКРЕ такою, що втратила чинність» відповідач визнав свою постанову від 25.12.2008 року № 1463 «Про затвердження тарифів на відпуск електричної енергії ТОВ «Ісіда»», якою позивачу був затверджений тариф на відпуск електричної енергії 64,55 грн. за 1 кВтгод (без ПДВ), такою, що втратила чинність.

При винесені постанови № 611 від 28.05.2009 року «Про внесення зміни до постанови НКРЕ від 25.12.2008 року № 1463», якою позивачу зменшений тариф на відпуск електроенергії, відповідач керувався Законом України «Про електроенергетику», Указом Президента України від 14 березня 1995 року N 213/95, яким затверджено Положення про ОСОБА_6 комісію регулювання електроенергетики України, Процедурою перегляду та затвердження тарифів для ліцензіатів з виробництва електричної та теплової енергії, затверджена постановою НКРЕ від 12 жовтня 2005 р. № 898 та Порядком розрахунку тарифів на електричну та теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС, затвердженого постановою НКРЕ від 12.10.2005 року № 896.

Згідно ст. 17 Закону України «Про електроенергетику» тарифи на передачу і постачання електричної енергії регулюються НКРЕ.

Процедура перегляду та затвердження тарифів для ліцензіатів з виробництва електричної та теплової енергії, затверджена постановою НКРЕ від 12 жовтня 2005 р. № 898 застосовується НКРЕ при затвердженні або перегляді тарифів та поширюється на суб'єктів господарювання, які здійснюють або мають намір здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва електричної та теплової енергії. Тарифи на електричну та теплову енергію ліцензіату затверджуються, як правило, на термін не менший одного року. Тарифи на електричну та теплову енергію ліцензіату можуть затверджуватися на інші терміни у разі виникнення непередбачених обставин, що викликають або можуть викликати істотну зміну умов здійснення ліцензованої діяльності ліцензіата, у випадку виникнення загрози істотного зниження рівня безпеки експлуатації, а також за ініціативою НКРЕ. Рішення щодо затвердження тарифів приймається НКРЕ на відкритих засіданнях, які проводяться після розгляду заяви і наданих заявником документів та аналізу результатів фінансово-господарської діяльності заявника відповідним підрозділом НКРЕ, шляхом всебічного та повного з'ясування позицій всіх учасників відкритих засідань. Рішення НКРЕ про затвердження тарифів оформлюється постановою. Структура тарифів має конфіденційний характер.

Згідно р. 4 Процедури, перегляд тарифів може бути ініційований шляхом надання ліцензіатом до НКРЕ заяви на перегляд діючих тарифів, оформленої і зареєстрованої відповідно до вимог Процедури з обов'язковим доданням до неї розрахункового обґрунтування.

У разі встановлення факту нецільового або необгрунтованого використання коштів, передбачених структурою тарифів ліцензіата, або зміни інвестиційної програми без погодження з НКРЕ, надання заявником до НКРЕ недостовірної інформації щодо здійснення ліцензованої діяльності та в інших випадках, передбачених нормативно-правовими актами НКРЕ, Комісія має право відмовити ліцензіату у перегляді тарифів або знизити рівні тарифів.

Підставою для перегляду тарифів за ініціативою НКРЕ можуть бути такі обставини: суттєве скорочення витрат ліцензіата внаслідок виконання завдань щодо зниження витрат на виробництво і підвищення коефіцієнта використання встановленої потужності; зміна організаційної структури ліцензіата; нецільове використання коштів ліцензіатом згідно з встановленою структурою тарифів; надання ліцензіатом до НКРЕ недостовірної інформації щодо здійснення ліцензованої діяльності; в інших випадках, передбачених нормативно-правовими актами НКРЕ; наявність перехресного субсидіювання між видами господарської діяльності ліцензіата.

Порядком розрахунку тарифів на електричну та теплову енергію, що виробляється на ТЕЦ, ТЕС, АЕС, затвердженого постановою НКРЕ від 12.10.2005 року № 896, визначається тільки затвердження тарифів на відпуск ними електричної та теплової енергії.

Цей Порядок не регулює питання зміни встановлених тарифів та їх відміну.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що зміна тарифів на відпуск електроенергії здійснюється за заявою ліцензіата або за ініціативою НКРЕ.

У даному випадку зміна вказаних тарифів відбулася за ініціативою НКРЕ.

Відповідно до вимог Процедури підставами для перегляду тарифів за ініціативою НКРЕ є суттєве скорочення витрат ліцензіата внаслідок виконання завдань щодо зниження витрат на виробництво і підвищення коефіцієнта використання встановленої потужності; зміна організаційної структури ліцензіата; нецільове використання коштів ліцензіатом згідно з встановленою структурою тарифів; надання ліцензіатом до НКРЕ недостовірної інформації щодо здійснення ліцензованої діяльності; в інших випадках, передбачених нормативно-правовими актами НКРЕ; наявність перехресного субсидіювання між видами господарської діяльності ліцензіата.

У постанові № 611 від 28.05.2009 року, яка оскаржувалась, відповідачем не зазначено жодної з наведених підстав, які б були ним використані для прийняття цієї постанови.

Колегія суддів не приймає довід відповідача щодо того, що зміна тарифу відбулась з метою збалансування фінансового стану учасників оптового ринку електричної енергії України та у зв'язку із затвердженням з 01.06.2009 року тарифів на відпуск електричної енергії на рівні собівартості для більшості ТЕЦ, зокрема, і для позивача, оскільки жодних доказів в підтвердження таких обставин під час розгляду справи відповідачем не надано.

Постановою № 889 від 30.07.2009 року «Про визнання постанови НКРЕ такою, що втратила чинність», яка оскаржувалась, позивачу фактично скасований тариф на відпуск електроенергії, який затверджений постановою № 1463 від 25.12.2008 року «Про затвердження тарифів на відпуск електричної енергії ТОВ «Ісіда»» у розмірі 64,55 грн. за 1 кВтгод (без ПДВ).

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, зазначена постанова прийнята у зв'язку з тим, що попередньою постановою від 23.07.2009 року № 870 позивачу не продовжений термін дії ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії.

Враховуючи наведене, та те, що НКРЕ неправомірно відмовлено позивачу в продовжені терміну дії ліцензії, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо того, що дії НКРЕ по прийняттю постанов № 611 від 28.05.2009 року та № 889 від 30.07.2009 року, а також зазначені постанови не можуть вважатися обґрунтованими та законними.

Як зазначалось, позивачу неправомірно відмовлено у продовжені дії ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії.

Порушене право підлягає відновленню.

Пунктом 8 Положення встановлено, що термін дії ліцензії встановлюється відповідачем, але не може бути меншим, ніж 3 роки.

Пунктом 11 Положення передбачено, що дія ліцензії може бути продовжена на новий термін за заявою суб'єкта підприємницької діяльності.

З огляду на зазначене, термін дії ліцензії позивача на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії підлягає подовженню на строк, визначений зазначеними нормами.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів правомірність дій щодо прийняття постанов, які оскаржувались, та дій щодо відмови позивачу в продовження терміну дії ліцензії відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовної заяви в частині скасування постанов, постанова суду в цій частині прийнята при повному та всебічному досліджені усіх матеріалів справи, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Наряду з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовної заяви в частині зобов'язання відповідача продовжити дію ліцензії, оскільки чинним законодавством визначений певний порядок вчинення таких дій та право продовження дії відповідної ліцензії надане лише ОСОБА_6 комісії з питань регулювання електроенергетики України, а не суду.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України Про електроенергетику, ст. 2, ст. 160, ст. 167, ст. 195, п. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 201, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 комісії регулювання електроенергетики України та Відкритого акціонерного товариства Донецькобленерго на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.11.2009 року у справі № 2а-15981/09/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 13.11.2009 року у справі № 2а-15981/09/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ісіда до ОСОБА_6 комісії регулювання електроенергетики України, третя особа Відкрите акціонерне товариство Донецькобленерго про визнання протиправними дій НКРЕ по прийняттю постанов № 870 від 23.07.2009 року «Про відмову ТОВ «Ісіда» у продовженні ліцензії на право провадження діяльності з виробництва електричної енергії», № 611 від 28.05.2009 року «Про внесення зміни до постанови НКРЕ від 25.12.2008 р. № 1463», № 889 від 30.07.2009 року «Про визнання постанови НКРЕ такою, що втратила чинність»; скасування та визнання нечинними вказаних постанов та зобов'язання відповідача прийняти рішення у вигляді постанови про продовження дії ліцензії на виробництво електричної енергії для позивача на наступний період (не менше 3-х років) змінити.

В абзаці 7 резолютивної частини постанови замість слів прийняти рішення у вигляді постанови вказати розглянути заяву.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками апеляційного провадження вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

У судовому засіданні 16.06.2010 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови, повний текст постанови виготовлений 18.06.2010 року.

Головуючий суддя І.В.Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_7