Справа № 826/1349/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 серпня 2016 року 08:15 справа №826/1349/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Європа-Факторинг"
доНаціональної комісії з цінних паперів та фондового ринку
третя особаПублічне акціонерне товариство "Національний Депозитарій України"
провизнання протиправним та скасування рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Європа-Факторинг" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Європа-Факторинг") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі по тексту - відповідач, НКЦПФР), за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Національний Депозитарій України" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "Національний Депозитарій України"), в якому просить визнати протиправним, нечинним та скасувати рішення відповідача від 20 серпня 2015 року №1330 "Щодо зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів" в частині: зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів 250 000 іменних, відсоткових, звичайних (незабезпечених) облігацій (серії А) загальною номінальною вартістю 250 000 000,00 грн., емітентом яких є ТОВ "Європа-Факторинг" (код за ); зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів 150 000 іменних, відсоткових, звичайних (незабезпечених) облігацій (серії В) загальною номінальною вартістю 150 000 000,00 грн., емітентом яких є ТОВ "Європа-Факторинг" (код за ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 лютого 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/1349/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 06 червня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; представник третьої особи до суду не прибув, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішення НКЦПФР від 20 серпня 2015 року №1330 "Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів", на виконання постанови слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції Алексенко Д.Г. від 23 липня 2015 року винесеної в межах досудового розслідування за №0000209, відповідно до пункту 30 статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", вирішено, зокрема: зупинити з 21 серпня 2015 року внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих, зокрема ТОВ "Європа-Факторинг"; заборонити ПАТ "Національний депозитарій України" (код за ) та депозитарним установам, що здійснюють облік прав власності на цінні папери, емітовані, зокрема ТОВ "Європа-Факторинг" у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, зокрема ТОВ "Європа-Факторинг".

Позивач вважає вказане рішення протиправним, тому що воно прийняте з порушенням вимог пункту 30 статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", оскільки вказана норма не передбачає постанови слідчого як підстави для зупинення обігу цінних паперів.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову вказав на відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства.

Третя особа в письмових поясненнях з приводу заявлених позовних вимог зазначила про виконання ПАТ "Національний Депозитарій України" вимог оскаржуваного рішення.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Статтею 2 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою, зокрема створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється у таких формах: прийняття актів законодавства з питань діяльності учасників ринку цінних паперів; регулювання випуску та обігу цінних паперів, прав та обов'язків учасників ринку цінних паперів; видача ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів та забезпечення контролю за такою діяльністю; заборона та зупинення на певний термін (до одного року) професійної діяльності на ринку цінних паперів у разі відсутності ліцензії на цю діяльність та притягнення до відповідальності за здійснення такої діяльності згідно з чинним законодавством; реєстрація випусків (емісій) цінних паперів та інформації про випуск (емісію) цінних паперів; контроль за дотриманням емітентами порядку реєстрації випуску цінних паперів та інформації про випуск цінних паперів, умов продажу (розміщення) цінних паперів, передбачених такою інформацією; створення системи захисту прав інвесторів і контролю за дотриманням цих прав емітентами цінних паперів та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів; контроль за достовірністю інформації, що надається емітентами та особами, які здійснюють професійну діяльність на ринку цінних паперів, контролюючим органам; встановлення правил і стандартів здійснення операцій на ринку цінних паперів та контролю за їх дотриманням; пруденційний нагляд за професійними учасниками фондового ринку в межах діяльності, яка провадиться таким учасником на підставі виданої Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку ліцензії; контроль за системами ціноутворення на ринку цінних паперів; контроль за діяльністю осіб, які обслуговують випуск та обіг цінних паперів; проведення інших заходів щодо державного регулювання і контролю за випуском та обігом цінних паперів.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Стаття 7 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" визначає, що основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Судом встановлено, що листом від 23 липня 2015 року №51/12-7047 Головним управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області на адресу НКЦПФР направлено постанову слідчого в ОВС слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції Алексенко Д.Г. від 23 липня 2015 року, винесену в межах досудового розслідування за №0000209 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 205 та частиною другою статті 209 Кримінального кодексу України.

Згідно вищевказаної постанови НКЦПФР постановлено прийняти рішення про заборону внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, у тому числі щодо ТОВ "Європа-Факторинг" ().

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 110 Кримінально процесуального кодексу України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Згідно з пунктом 30 частини першої статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Наведені норми законодавства вказують, що НКЦПФР має право зупиняти внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери на підставі постанови слідчого, яка підлягає обов'язковому виконанню.

Враховуючи, що оскаржуване рішення НКЦПФР прийнято на підставі постанови слідчого, яка є обов'язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується, а також право НКЦПФР для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника, суд приходить до висновку про правомірність рішення від 20 серпня 2015 року №1330 "Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів".

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року у справі №826/15461/14.

Суд відхиляє доводи позивача про можливість зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів лише за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів через їх помилковість, оскільки пункт 30 частини першої статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" не пов'язує право зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів із процедурою накладання санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів; у свою чергу накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів, виходячи зі змісту пункту 14 частини першої статті 8 цього Закону визначені як окремі повноваження Комісії; за своєю правовою природою зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів не є санкцією, а є заходом запобігання і припинення порушень на ринку цінних паперів.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Європа-Факторинг" до про скасування рішення НКЦПФР нормативно не підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Європа-Факторинг" задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Європа-Факторинг" відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко