Справа № 808/9095/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2016 рокусправа № 808/9095/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Коршуна А.О. Дурасової Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 р.

у справі № 808/9095/15

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати повністю недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області № 826-17 від 07 грудня 2015 року

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган протиправно виніс оскаржуване податкове повідомлення - рішення стосовно нарахування грошового зобов'язання з транспортного податку, оскільки даний податок згідно пункту 4 Прикінцевих положень ПК України віднесено до місцевих податків і зборів, а тому саме відповідна місцева рада повинна встановлювати ставку цього податку, зокрема, у 2016 році.

Крім того, позивач зазначив, що з урахуванням вимог підпункту 4.1.9 ст.4 ПК України контролюючий орган наділений правом на адміністрування транспортного податку лише з 2016 року, оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року № 71-VIII, яким введено транспортний податок, набрав чинності лише 01.01.2015 року. А згідно підпункту 4.1.9 ст.4 ПК України зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду. На підставі викладеного позивач вважає, що існує неоднозначне тлумачення прав та обов'язків платника податків, а тому повинен застосовуватися принцип презумпції правомірності рішень платника податків, який визначений у п.п. 4.1.4 ст. 4 та п.56.21 ст. 56 ПК України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", згідно з яким з 01 січня 2015 року введено в дію "Транспортний податок", прийнятий 28 грудня 2014 року, тобто після 15 липня 2014 року, то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року. Отже, податкове повідомлення-рішення №826-17 від 07 грудня 2015 року, яким позивачу визначено у 2015 році податкове зобов'язання із транспортного податку, не ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України, зокрема, підпункту 12.3.4. пункту 12.3., пункту 12.5 статті 12, та не узгоджується із вимогами принципу верховенства права.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного Управління ДФС у Запорізькій області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що податкове повідомлення-рішення форми №826-17 від 07 грудня 2015 року винесено на законних підставах, оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" набрав чинності з 01 січня 2015 року. Оскільки ним не передбачено особливих умов сплати транспортного податку у 2015 році , то у спірному випадку базовим податковим періодом для сплати транспортного податку є 2015 рік.

Відповідач також зазначив, що застосування норм ст..4 ПК України є безпідставними оскільки Законом України № 71-VIII від 28.12.2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" не вносились зміни до елементів податків та зборів, ним запроваджено новий вид податку «транспортний податок»

Представники сторін до суду не прибули. Про час та місце судового розгляду сторони повідомлені належним чином.

Дослідивши апеляційну скаргу, інші матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником транспортного засобу ACURA MDX, 2010 року випуску, об'єм циліндрів двигуна 3664 куб. см., що підтверджується інформацією з бази даних ДАІ, яка надана відповідачем та міститься у матеріалах справи.

Позивач отримав від ДПІ податкове повідомлення - рішення форми "ф" № 826-17 від 07.12.2015 року, яким визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 25 000,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 р. внесено зміни до Податкового кодексу України, які набрали чинності з 01.01.2015 р., а саме введено нову складову податку на майно - транспортний податок.

Так, відповідно до п 267.1.1 п. 267.1. ст. 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

В той же час, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на принципі стабільності - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситься пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно п.п. 267.5.1. п 267.5 ст. 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року та закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Відповідно до п.п. 10.1.1. п.10.1 ст. 10 та ст. 265 Податкового кодексу України транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог цього Кодексу вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Пунктами 12.3.1. - 12.3.3. п. 12.3. ст. 12 Податкового кодексу України визначено, що встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп.12.3.4. п.12.3 ст.12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються: не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду; після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

Отже, правила щодо прийняття місцевими радами рішень щодо зміни розмірів податків, які справляються до бюджетів та формують їх доходну частину, що визначені податковим та бюджетним законодавством, є однаковими.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Запорізької міської ради №8-2015-01-15 від 15 січня 2015 року "Про встановлення податку на майно (в частині транспортного податку)" оприлюднене 28 січня 2015 року, то застосування контролюючим органом його положень з метою оподаткування може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року.

Таким чином, в силу приписів пп.4.1.9 п.4.1 ст.4, п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України транспортний податок, встановлений Запорізькою міською радою як складова місцевого податку на майно, не може застосовуватися в 2015 бюджетному році (в бюджетному році його введення), а відповідно, застосування названого податку можливе лише з 2016 бюджетного року.

Виходячи з зазначеного, слід дійти висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «ф» №826-17 від 07.12.2015 року, яким позивачу у 2015 році визначено транспортний податок, що також підлягає сплаті у 2015 році, не можна визнати таким, що відповідає нормам п.4.1 ст.4, п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, що є підставою для задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування не існує.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі №808/9095/15 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун