Справа № 826/15355/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши адміністративну справу та додані до неї матеріали в письмовому провадженні

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до

Міжрегіонального головного управління Державної фінансової служби – Центрального офісу з обслуговування великих платників

про

визнання протиправними та скасування рішень.

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивачем не було допущено реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимально встановлені, оскільки до встановленої ціни реалізації позивачем було додано суму податку, який, як стверджує позивач не входить до ціни.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився. Згідно наданих письмових заперечень проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, мотивуючи це наявністю порушення з боку позивача.

Враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області, на підставі статті 20, п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 ст.80 Податкового кодексу України проведено фактичні перевірки суб'єкта господарювання публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за місцем здійснення торгівлі: м. Кременчук, вул. Київська, 67, вул. Свіштовська, 3 та м. Полтава, вул. Сакко, 200.

За результатами проведених перевірок складено акти від 12.06.2015р. №0082/28-10/39-30/00135390, від 04.06.2015р. № 0000286, №0000303.

Зазначеними актами встановлено порушення позивачем ч.13 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зазначені порушення полягали в наступному.

Так, перевірками було встановлено, що позивачем на автозаправних станціях здійснювалася реалізація цигарок «Монте Карло» - голубі по ціні 14,73 грн., при цьому на пачці виробником ПАТ «Джей Ті Інтернешнл Україна» зазначена ціна 14,00 грн.

Обставина продажу позивачем зазначеної продукції за вказаною ціною підтверджується фіскальними чеками та не спростовується позивачем.

На підставі вищезазначеного відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 25.06.2015 року

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.11-1 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідно до пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України максимальні роздрібні ціни - ціни, встановлені на підакцизні товари (продукцію з урахуванням усіх видів податків (зборів). Акцизний податок з реалізованих суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів не включається до максимальної роздрібної ціни.

Максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію) встановлюються виробниками або імпортерами товарів (продукції) шляхом декларування таких цін у порядку, встановленому цим Кодексом. Продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Підпунктом 14.1.4 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

В силу вимог пп.9.1.4 п.9.1 ст.9 ПК України акцизний податок належить до загальнодержавних податків.

Згідно із пп.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України об'єктами оподаткування акцизним податком є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать, серед іншого, тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

В силу вимог пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням адвалорних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

Підпунктом 215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України визначено, що для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Згідно із п.28.2 ст.28 ПК України відносною (адвалорною) визнається ставка податку, згідно з якою розмір податкових нарахувань встановлюється у відсотковому або кратному відношенні до одиниці вартісного виміру бази оподаткування.

Разом з тим, п.188.1 ст.188 ПК України визначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

З аналізу наведених норм податкового законодавства вбачається, що максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці тютюнових виробів, не є базою оподаткування акцизним податком, оскільки такою базою оподаткування акцизним податком є вартість реалізованих підакцизних товарів (пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України), та не є базою оподаткування ПДВ, оскільки база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України). Максимальна роздрібна ціна, зазначена на пачці тютюнових виробів виробником або імпортером, не є договірною вартістю, оскільки пачка тютюнових виробів не реалізується по такій максимальній роздрібній ціні.

Враховуючи, що базою оподаткування ПДВ при продажу у роздріб тютюнових виробів є вартість реалізованих таких підакцизних товарів, з урахуванням акцизного збору, ціна роздрібного продажу розраховується продавцем підакцизних товарів самостійно, з обов’язковим дотриманням умови, встановленої пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України: продаж суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, на які встановлюються максимальні роздрібні ціни, не може здійснюватися за цінами, вищими за максимальні роздрібні ціни, збільшені на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, податковим законодавством визначено, що максимальні роздрібні ціни збільшуються не на ставку акцизного податку від максимальних роздрібних цін, як зазначає податковий орган, а на суму акцизного податку з роздрібної торгівлі підакцизних товарів, яка має визначатися за формулою: сума акцизного податку = база оподаткування * 5% (ставка акцизного податку згідно пп.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України); при цьому база оподаткування у відповідності до пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України визначена як вартість реалізованих підакцизних товарів.

Отже, приймаючи до уваги, що базою оподаткування акцизним податком з реалізації підакцизних товарів, що здійснюється суб’єктами господарювання роздрібної торгівлі, є вартість (з ПДВ) реалізованих підакцизних товарів, а не максимальні роздрібні ціни, визначення розміру фактичних роздрібних цін на тютюнові вироби, перевищення якого призводить до порушення пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України, має здійснюватися з розрахунку максимальної роздрібної ціни, встановленої виробником або імпортером підакцизного товару, збільшеної на суму акцизного податку, яка розраховується, як 5% від бази оподаткування (вартості реалізованих підакцизних товарів).

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що при перевірці позивача посадовими особами контролюючого органу зафіксовано факт реалізації цигарок на суму 14,73 грн., при цьому, максимальна роздрібна ціна, вказана виробником на пачці, становить 14,00 грн.

В даному випадку базою оподаткування акцизним податком є у відповідності до пп.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України вартість реалізованих підакцизних товарів (14,73 грн.), сума акцизного податку становить 5% від зазначеної вартості (0,7365 грн.), за вирахуванням якої від вартості реалізованого підакцизного товару ціна пачки тютюнових виробів не перевищує максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником, що узгоджується з пп.14.1.106 п.14.1 ст.14 ПК України.

Таким чином, позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, які не перевищують максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів.

Відповідно до п.52.6 ст.52 ПК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню.

Проте, суд не бере до уваги посилання відповідача на лист ДФС України від 20 січня 2015 року №1519/7/99-99-19-03-03-17 про забезпечення сплати акцизного податку з роздрібного продажу, оскільки він не є узагальнюючою податковою консультацією чи консультацією індивідуального характеру, та з огляду на те, що висновки або позиції контролюючих органів, які доповнюють або розширюють норми Податкового кодексу України, суперечать ч.2 ст.19 Конституції України, не можуть розглядатися як такі, що створюють для платника податків права або визначають обов'язки, позиція контролюючого органу, викладена в наведеному листі, не може вважатись обов'язковою для визначення механізму обчислення акцизного податку при реалізації суб'єктами господарювання підакцизних товарів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем при реалізації цигарок на суму 14,73 грн., максимальна роздрібна ціна якої, вказана виробником на пачці, становить 14,00 грн., не порушено ст.11-1 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, оскільки позивач здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, які не перевищують максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, а відтак, відсутні підстави для застосування фінансових санкцій, передбачених ч.2 ст.17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Згідно з п.1 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд приходить до висновку, що всупереч ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не доведено наявність відповідних підстав для прийняття та правомірність прийнятих рішень, тому оскаржувані рішення Міжрегіонального ГУ ДФС – Центрального офісу з обслуговування великих платників про застосування фінансових санкцій не відповідають вимогам, встановленим ч.3 ст.2 КАС України, є необґрунтованими, прийнятими без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задовольнити повністю.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 548,10 грн. присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» за рахунок асигнувань Міжрегіонального головного управління Державної фінансової служби – Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук