Справа № 522/7412/16-а
Суддя: Тарасов А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7412/16а
Провадження № 2а/522/508/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

судді Тарасова А.В.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши в залі суду в м. Одесі справу адміністративної юрисдикції за позовною заявою Одеської міської ради до Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 27.04.2016 року звернувся позивач із вказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.04.2016 року відповідачем було винесено постанову у виконавчому провадженні №50588135 про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин вимог виконавчого листа №522/9612/14-а, виданого Приморським районним судом м. Одеси за результатами розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправними дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо розгляду його клопотання від 05.05.2014 року про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та зобов'язання вчинити певні дії.

До набрання рішенням апеляційного суду законної сили позивач фактично виконав рішення суду та надав відповідачеві копію рішення ОМР від 24.12.2014 року №6027-VІ, прийнятого за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 05.05.2014 року, однак відповідач не визнав фактичного виконання вимог виконавчого листа та прийняв постанову про притягнення позивача до відповідальності, яку останній вважає неправомірною та просить скасувати, зобов'язати відповідача розглянути питання щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю від 15.10.2015 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Гринчишина О.С. за довіреністю від 18.02.2016 року проти задоволення позову заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси за результатами розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання протиправними дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо розгляду його клопотання від 05.05.2014 року про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та зобов'язання вчинити певні дії в задоволенні позову відмовлено. За результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду Одеським апеляційним адміністративним судом прийнято постанову, якою постанову суду першої інстанції скасовано, зобов'язано Одеську міську раду внести на розгляд найближчого пленарного засідання Одеської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 05.05.2014 року про надання йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Відповідачем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Приморським районним судом м. Одеси у вищезазначеній справі, на підтвердження фактичного виконання якого Одеська міська рада надала копію рішення ОМР від 16.04.2015 року №6519- VІ, в якому зазначено результати розгляду клопотання ОСОБА_1, з проханням закрити виконавче провадження, що було здійснено 08.05.2015 року шляхом винесення відповідної постанови. Однак, в подальшому з'ясувалось, що Одеська міська рада надала рішення за результатами розгляду іншого клопотання, в результаті чого постанову про завершення провадження скасовано та винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №47171076. Згодом, на підтвердження факту виконання вимог постанови апеляційного суду Одеська міська рада надала копію рішення ОМР від 24.12.2014 року №6027-VІ, прийнятого за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 05.05.2014 року, яким йому відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з проханням закрити виконавче провадження у зв'язку з добровільним виконанням рішення суду. Однак, постановою державного виконавця від 06.04.2016 року на позивача накладено штраф у розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусовим виконанням рішень інших органів.

Таким чином, в рамках виконавчого провадження реалізується принцип обов'язкового виконання судових рішень, а метою здійснення виконавчих дій є реалізація прав та свобод, встановлених постановою суду, в даному випадку - реалізація права ОСОБА_1 на розгляд на пленарному засіданні Одеської міської ради клопотання від 05.05.2014 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Наданими позивачем доказами дійсно підтверджується факт виконання ним вимог, зазначених у виконавчому листі, однак суд зазначає, що таке виконання відбулось 24.12.2014 року, тоді як постанова Одеського апеляційного адміністративного суду прийнята лише 11.02.2015 року. Таким чином, не надавши доказів розгляду клопотання ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивач несе несприятливі для себе наслідки, оскільки рішення суду фактично створило для позивача новий обов'язок, який підлягає виконанню після набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим, обов'язок розгляду клопотання ОСОБА_1 закріплено ст. 118 Земельного кодексу. Тож суд зазначає, що у позивача виник обов'язок здійснення певних дій, закріплений законом, та обов'язок, що виник з судового рішення, які не залежать один від одного, і, виконавши обов'язок, що випливає з вимог закону, позивач не звільняється від виконання судового рішення.

З метою роз'яснення механізму виконання рішення суду відповідачем було подано заяву про роз'яснення постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року, за результатами розгляду якої ухвалою від 30.09.2015 року в роз'ясненні відмовлено, зазначаючи, що рішення є зрозумілим для сторін і для виконання.

Згідно ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд вважає, що з точки зору дотримання вимог закону відповідачем було правомірно винесено постанову про накладення штрафу, а позивачем не доведено порушення відповідачем вимог закону.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, підставою закінчення виконавчого провадження є виконання рішення згідно з виконавчим документом, а не виконання обов'язку, що виник з вимог закону, що має місце у даному випадку.

Разом з тим, суд зазначає, що у позивач обрав невірний спосіб захисту порушених прав, оскільки суд вбачає можливим звернення з вимогою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Оскільки в матеріалах справи відсутнє таке рішення, на сьогоднішній день постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2015 року є обов'язковою для виконання.

Керуючись ст.ст.9, 11, 71, 159, 160, 163, 181КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позовну заяву Одеської міської ради до Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги.

Суддя Тарасов А.В.

08.08.2016