Справа № 823/782/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року справа № 823/782/16 м. Черкаси

12 год. 45 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Нечаєнко Т.А., Накопюка Я.В. за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси про визнання неправомірною відповіді, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив:

- визнати відповідь від 16.06.2016 за №1175/Г-12/01-22 неправомірною;

- зобов'язати відповідача направити позивачу конкретні відповіді на кожен з його чотирьох питань, викладених в заяві від 02.06.2016;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.;

- зобов'язати відповідача видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112;

- визнати протиправною постанову від 30.05.2016 № 2301/12052/1112.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 зазначив, що 02.06.2016 він звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду із заявою в якій ставив ряд питань відносно прийнятого останнім рішення від 30.05.2016 № 2301/12052/1112 про відмову у призначенні йому страхових виплат. 17.06.2016 позивачем отримана відповідь на вищевказану заяву № 1175/Г-12/01-22 від 16.06.2016, яка містила, на думку позивача, формальну відписку по питанням, викладених у заяві від 02.06.2016, та не дає на них чітких відповідей, в зв'язку з чим така відповідь є протиправною. ОСОБА_1 в подальшому збільшив позовні вимоги та просив суд також визнати протиправною постанову Фонду від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою йому відмовлено у призначенні страхових виплат, оскільки остання суперечить вимогам чинного законодавства та ґрунтується на сфальшованих начальником відділення ОСОБА_4 документах. Протиправні дії відповідача, наголосив позивач, призвели до душевних страждань, а також до погіршення стану його здоров'я, в зв'язку з чим з виконавчої дирекції Фонду слід стягнути також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтирав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечували повністю з підстав викладених у запереченні та просили суд залишити його без задоволення, оскільки листом-відповіддю від 16.06.2016 № 1175/Г-12/01-22 заява позивача від 02.03.2016 була розглянута уповноваженою особою, в строки передбачені Законом України «Про звернення громадян», з наданням конкретних та вичерпних відповідей на поставлені питання. Відносно прийняття постанови від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою ОСОБА_1 відмовлено у призначенні страхових виплат зазначили, що остання є законною та правомірною, оскільки прийнята на підставі рішень Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 (справа 2а-59/04) - встановлено, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом та від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а, якою зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12.11.2001, що була зареєстрована відповідачем 13.11.2001 за № 25 та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності».

Заслухавши пояснення позивача, а також представників відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси із заявою в якій просив: - видати його особову справу № 25 по якій прийнято незаконну постанову від 30.05.2016 № 2301/12052/1112 (з можливістю зняття необхідних ксерокопій); - надати письмові відповіді: щодо розшифровки № 2301/12052/1112 по його складовим, причин не направлення постанови № 2301/12052/1112 відділу примусового виконання рішень, а також щодо мети направлення апеляційної скарги на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а після спливу терміну на її подачу (в ході розгляду справи зазначене питання було відкликане позивачем).

Зазначені питання були розглянуті начальником відділення виконавчої дирекції Фонду та листом від 16.06.2016 № 1175/Г-12/01-22 надано позивачеві відповідь, яку ОСОБА_1 отримав, як зазначено в позовній заяві 17.06.2016.

Вважаючи, що лист-відповідь відповідача від 16.06.2016 є формальною відпискою, яка не дає чітких та обґрунтованих відповідей на поставлені ним питання, ОСОБА_1 звернувся з відповідним позовом до суду за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб'єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (надалі - Закон № 393/96) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами ст.3 Закон № 393/96, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. При цьому, заявою є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

У відповідності до ч.1 ст.5 Закон № 393/96, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси із заявою, яка зареєстрована відповідачем 02.06.2016 за вхід. № Г-12.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ч.1 ст.7 Закону № 393/96).

Частиною 1 ст.15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Звернення розглядаються і вирішуються, як передбачено ч.1 ст.20 даного Закону у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Так, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши лист-відповідь відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси від 16.06.2016 № 1175/Г-12/01-22 на заяву позивача від 02.06.2016 суд дійшов висновку, що остання була розглянута уповноваженою особою, у строки, що передбачені Законом України «Про звернення громадян», з наданням чітких, аргументованих та виключних відповідей на поставлені позивачем питання, в зв'язку з чим неправомірність дій відповідача в даному випаду відсутня, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Суд також зазначає, що вказаним листом позивачеві роз'яснено його право в разі незгоди з наданою відповіддю оскаржити її до вищестоящої організації - управління виконавчої дирекції Фонду у Черкаській області або до його керівника в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

Відносно позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною постанови відділення виконавчої дирекції Фонду від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою йому відмовлено у призначенні страхових виплат, суд зазначає наступне.

Так суд встановив, що 12.11.2001 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявою про призначення страхових виплат, в зв'язку з нещасним випадком на виробництві.

Листом відділення від 26.12.2001 № 531 позивача було повідомлено, що розгляд його заяви буде здійснюватись після прийняття судом відповідного рішення.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Черкаського обкому профспілки працівників і підприємців торгівлі, громадського харчування та послуг, Черкаського обкому профспілки працівників споживчої кооперації, третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Черкаси про відшкодування, завданої ушкодженням здоров'я і стягнення моральної шкоди, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08.07.2004 та ухвалою Верховного Суду України від 22.12.2005 - ОСОБА_1 відмовлено у праві на відшкодування шкоди, в зв'язку з тим, що нещасний випадок, який стався з ним не може вважатися пов'язаним з виробництвом.

В судовому засіданні представники відповідача повідомили, що в листопаді 2005 року відділення письмово повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для призначення йому страхових виплат.

Суд також з'ясував, що Придніпровський районний суд м. Черкаси в своїй поставної від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а дійшов висновку, що відділенням не була розглянута заява ОСОБА_1 від 12.11.2001, у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тобто не було прийняте відповідне рішення, в зв'язку з чим зобов'язав відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12.11.2001, яка була зареєстрована відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13.11.2001 за № 25 з доданими до неї документами та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності».

На виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а відповідачем прийнято постанову від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою ОСОБА_1 відмовлено у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг, в зв'язку з тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 встановлено, що нещасний випадок, який стався з позивачем 06.05.1987 не пов'язаний з виробництвом.

Аналіз досліджених матеріалів справи дає суду підстави зробити висновок, що оскаржувана позивачем постанова Фонду від 30.05.2016 була прийнята на підставі рішення суду, яким зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду розглянути справу за заявою ОСОБА_1 від 12.11.2001. Відносно суті прийнятої постанови від 30.05.2016, якою відмовлено позивачеві в призначенні страхових виплат, то в даному випадку таке рішення також ґрунтується на рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04, яке набрало законної сили, а отже було обов'язковим до виконання, в зв'язку з чим вимоги позивача в цій частині також не підлягають задоволенню.

Оскільки судом встановлено безпідставність позовних вимог ОСОБА_1, що заявлені в даному позові, то не підлягає також задоволенню вимога останнього про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 15.08.2016