Справа № 513/577/16-а
Суддя: Смірнова І. О.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/577/16-а
Провадження № 2-а/513/27/16
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Смірнової І.О., при секретарі Коржан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Саратського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області про визнання неправомірної відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, вказуючи, що 01 вересня 2015 року за пенсійним віком, відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», позивачка була звільнена з посади начальника бухгалтерського відділу управління праці та соціального захисту населення Саратської РДА, маючи 12 ранг державного службовця та 10 років вислуги.

Відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», за її заявою УПФ України в Саратському районі їй було призначено пенсію за віком у розмірі 80 відсотків її заробітної плати, з якої були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

01.06.2016 року, згідно довідки № 44 від 30.05.2016 року, виданої Саратською РДА, заробітна плата за посадою начальника бухгалтерського відділу управління праці та соціального захисту населення Саратської РДА складає 3070 гривень 98 копійок.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

02.06.2016 року рішення № 476 їй було відмовлено в перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просила суд визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області щодо статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 року №3723-Х11 «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, що була чиною на час призначення пенсії, здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 80% суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу - начальника бухгалтерського відділу управління праці та соціального захисту населення Саратської РДА на момент виникнення права на перерахунок пенсії, виходячи з розміру заробітної плати - 3070 гривень 98 копійок, зазначеної у довідці від 30.05.2016 року № 44, виданої Саратською РДА про заробітну плату що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Скасувати рішення УПФ України в Саратському районі від 02.06.2016 року № 476, про відмову у проведенні перерахунку призначеної їй пенсії, відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

Зобов'язати УПФ, починаючи з 01.12.2015 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» здійснити перерахунок призначеної їй пенсії у розмірі 80 % виходячи із розміру заробітної плати - 3070 гривень 98 копійок та виплатити їй, починаючи з 01.12.2015 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсій.

Стягнути на її користь сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок ( а.с. 2-5,16).

09.08.2016 року від позивачки надійшли доповнення до позовної заяви, в яких вона просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії з 08.12.2015 року, відповідно до ст. 37-1 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» у розмірі 80 % виходячи із розміру заробітної плати - 3070 гривень 98 копійок та виплатити їй, починаючи з 08.12.2015 року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсій (а.с. 28).

30.06.2016 року від відповідача надійшло заперечення по справі, в якому він просить залишити без розгляду вимоги позивачки, що заявлені нею за межами строку звернення до адміністративного суду. Відмовити у задоволенні адміністративного позову у зв'язку з тим, що рішення № 476 про відмову у проведенні перерахунку призначеної їй пенсії законне і обґрунтоване. Відповідно до пункту 5 розділу 3 «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був, тому з 01.06.2015 були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/довічне грошове утримання призначалися відповідно до перелічених вище законів, у зв'язку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, про що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило начальників управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у м. Одесі, а також у містах та районах листом електронної пошти від 29.05.2015 № 1201/04.

Окрім того, з 01.05.2016 втратив чинності Закон України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».

Необґрунтованою та незаконною є також вимога позивачки про проведення перерахунку призначеної їй пенсії саме з 01.12.2015, оскільки, відповідно до частини 4 статті 45 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

Таким чином, навіть за наявності підстав для проведення перерахунку призначеної позивачки пенсії, перерахунок пенсії не міг бути проведений з 01.12.2015 року, оскільки позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області лише 01.06.2016 року, тобто до 15 числа червня - місяця. За наявності підстав для перерахунку пенсії, такий перерахунок мав бути проведений лише з 01.06.2016 року, а не з 01.12.2015 року.

Також, Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області вважає такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства вимоги позивачки про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області, починаючи саме з 01.12.2015 року, відповідно до статті 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», здійснити перерахунок призначеної їй, пенсії у розмірі 80 відсотків, виходячи із розміру заробітної плати - 3070 гривень 98 копійок, та виплатити їй, починаючи саме з 01.12.2015року недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії, оскільки відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Стаття 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначає правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, які полягають в тому, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи. Виходячи з дати, зазначеної в адміністративному позові позивачка звернулася до суду лише 08.06.2016 року. Позивачка у позові не заявила клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вимогами, які виходять за межі строку звернення до адміністративного суду, не повідомила суд про причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, а також про підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними (а.с. 21-23).

Позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу у її відсутності, позов задовольнити, про що свідчить заява (а.с. 15, 39).

Представник відповідача Швець І.М., діючий на підставі довіреності, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, на підставі наданих заперечень, справу розглянути у його відсутність (а.с. 33).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть встановлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну службу» пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Частиною 2 ст. 37-1 вказаного Закону передбачено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Таким чином, призначення державному службовцю пенсії та її перерахунок здійснюється із суми їх заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 01 вересня 2005 року звільнена з посади начальника бухгалтерського відділу управління праці та соціального захисту населення Саратської РДА, у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі (а.с. 31-32).

Згідно довідки Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 30 травня 2016 року № 44, виданої позивачці, заробітна плата на посаді начальника бухгалтерського відділу управління праці та соціального захисту населення Саратської РДА, станом на 01 грудня 2015 року, на підставі Постанови від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів» становить 3070 (три тисячі сімдесят) гривень 98 копійок (а.с. 8).

Отримавши вказану довідку, позивачка звернулася до УПФ України в Саратському районі, Одеської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеській області від 30.05.2016 року (а.с. 6). Однак, їй було відмовлено у перерахунку пенсії, на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 25 травня 2016 року, про що свідчить рішення № 476 від 02 червня 2016 року (а.с. 9).

Згідно ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів, відповідно до ст. 22 Конституції України, не допускається. Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня цього року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Враховуючи, що позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, УПФ України у Саратському районі, Одеської області повинно було керуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Суд вважає, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами, у тому числі і Законом України «Про державну службу». У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп99 . від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп 2004).

Відповідно до частини 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів в обґрунтування правомірності своєї дії та бездіяльності.

Згідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах та відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд вважає необхідним, на підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку з тим, що судове рішення ухвалене на користь позивачки, яка не є суб'єктом владних повноважень, стягнути на її користь документально підтверджений сплачений судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 6, 22, 46, 58,64 Конституції України, ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону України "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), ст.ст. 8-12, 69-71, 86, 99, ч.1 ст. 158, ст.ст.159-163 КАС України, Законом України "Про судовий збір",

суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити. Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", у розмірі 80 відсотків, виходячи із розміру заработної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 30 травня 2016 року за номером 44, починаючи з 08 грудня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", у розмірі 80 відсотків, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 30 травня 2016 року № 44, починаючи з 01 грудня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пенсійного фонду України в Саратському районі, Одеської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністратиого суду через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя І. О. Смірнова