Справа № 2а-10708/10/0570
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2010-10-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Головіна К.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2010 року справа № 2а-10708/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г., Губської Л.В.

за відсутності представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідачів:

1. ТУ ДСА України в Донецькій області - не з'явились

2. КМУ - не з'явились

3. ДСА України - не з'явились

4. Міністерство фінансів України - не з'явились

5. ДК України - не з'явились

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги

1. Лавру шина ОСОБА_2

2. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області

3. Міністерства фінансів України

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 04.08.2010 року

у справі № 2а-10708/10/0570

за позовом ОСОБА_3

до відповідачів:

1. Державної судової адміністрації України

2. Кабінету Міністрів України

3. Міністерства фінансів України

4. Державного казначейства України

5 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області

про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про визнання бездіяльності щодо нарахування посадового окладу суддя відповідно до встановленої мінімальної заробітної плати та стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 90070 грн. 91 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2010 року у справі № 2а-10708/10/0570 (судді Головіна К.І.,Абдукадирова К.Е., Зеленов А.С.) позовна заява задоволена частково:

Визнана незаконною бездіяльність Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України по невиконанню постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 3 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої мінімальної заробітної плати.

Державна судова адміністрація України зобов'язана провести перерахунок та виплатити ОСОБА_3 недоотриману заробітну плату з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», починаючи з 19 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Державна судова адміністрація України зобов'язана проводити нарахування і виплату заробітної плати ОСОБА_3, виходячи з мінімального розміру заробітної плати, визначеного законодавством України.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Вказує на те, що судом неповно з'ясовані усі обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо терміну сплати заборгованості з заробітної плати з 19.08.2009 року.

Вказує на те, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2008 визнано незаконними постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддів, пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865.

ОСОБА_4 Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 1-28/2008, № 10-рп/2008 положення пунктів 36-100 розділу II та пункту 3 розділу III Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у яких містяться положення стосовно оплати праці суддів, визнано неконституційними.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що є всі підстави для перерахунку його заробітної плати відповідно до діючого законодавства.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України, також, подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти рішення, яким в задоволені позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував усі обставини, що мають значення для вирішення спору.

Зазначає, що ТУ ДСА в Донецькій області є неналежним відповідачем у справі, оскільки тільки виконує функції розпорядника бюджетних коштів, передбачених на фінансове забезпечення судів загальної юрисдикції.

Вказує на те, що Державна судова адміністрація України є державним органом, а тому у своїй діяльності керується нормами Конституції України, Законів України та підзаконних актів.

Розмір заробітної плати суддів встановлено постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року зі змінами та доповненнями. У спірний період вказана постанова була чинною та зміни до неї не внесені до теперішнього часу.

Зазначає, що здійснити відповідні перерахунки з урахуванням постанови Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2008 було неможливо, оскільки кошти для цих цілей не передбачено у Державному бюджеті України.

Вважає, що, оскільки сума коштів, яка зазначена у позовній заяві, належить до асигнувань, що не передбачені в Державному бюджеті України на 2005-2009 роки, тому і не передбачені в кошторисах видатків відповідних бюджетних установ, тому, як вважає заявник, немає підстав для задоволення позовної заяви.

Міністерством фінансів України, також, подана апеляційна скарга, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовної заяви в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовані усі обставини, що мають значення для вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на вимоги Законів України про Державний бюджет України на відповідний рік, Закону України «Про оплату праці» та Указів Президента України «Про додаткові заходи щодо матеріального забезпечення суддів» від 19.09.1996 року № 856/96, «Про деякі заходи матеріального забезпечення суддів у зв'язку з додатковим навантаженням» від 05.03.2002 року № 220/2002, «Про надбавки до посадових окладів за кваліфікаційні класи суддів і арбітрів» від 17.10.1994 року № 614/94, «Про розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи» від 21.08.1999 року № 1048/99, постанову Кабінету Міністрів України «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів» від 13.12.1999 року № 2288.

Вважає за можливе здійснення виплат позивачу відповідних сум лише у межах бюджетних асигнувань, передбачених Державним бюджетом України на 2006-2009 роки, виділених на оплату праці суддів, які були фактично здійсненні Державним казначейством України на 100% по відношенню до плану.

На думку заявника апеляційної скарги, Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник коштів виділених для організації і діяльності судової влади, відповідальний орган за фінансове забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції та оплату праці суддів, повинен був розробити бюджетний запит до Міністерства фінансів України про виділення коштів з Державного бюджету на відшкодування у 2009 році недоотриманої заробітної плати суддям, щомісячного (довічного) грошового утримання, для подальшого подання пропозицій, і врахування при розробленні проекту Державного бюджету України, передбаченого пп.10 п. 1ст. 126 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002 року, ст. 32 Бюджетного кодексу України, Порядку обслуговування Державного бюджету за видатками, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25.05.2004 року № 89, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 10 червня 2004 року № 716/9315.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_3 з 09.01.2002 року по теперішній час працює на посаді судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області, з 2006 року розмір заробітної плати ОСОБА_3 не змінювався та не перераховувався.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює судя та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому посадовий оклад суддів не може бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 року затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме: постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 р. № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 р. № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Колегія суддів погоджує рішення суду першої інстанції, що з даного моменту втрачає чинність пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», а тому відповідачі зобовязані були застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції, тобто проводити розрахунок посадового окладу судді з розміру мінімальної заробітної плати на дату 19.08.2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 року № 835-VI та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., а з 1 січня 2010 року в розмірі 869 гривень.

Тобто, невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Враховуючи, що розмір щомісячного довічного грошового утримання прямо залежить від заробітної плати, яку отримує позивач, судом першої інстанції правомірно визначено,що позовні вимоги щодо його перерахунку підлягають задоволенню лише за періоди, коли заробітна плата судді не відповідала законодавчо встановленому рівню, а саме на суму недоплаченого посадового окладу, розрахованого у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, визначених законодавством, з 19 серпня 2009 року.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні», ОСОБА_4 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

ОСОБА_4 суддів України від 27.06.2008 року № 105 зобовязано Державну судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005 р. по 31.12.2005 р. та за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення змін до скасованих постанов Уряду.

Бюджетним кодексом України (статті 32 37) на Міністерство фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про Державний бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до Указу Президента № 182 від 03.03.2003 року Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів, а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про Державний бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, Державна судова адміністрація України повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до наказу ДСА України від 09.06.2004 р. № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних судів» обовязок подавати штатні розписи до ДСА із зазначенням розміру фінансування оплати праці суддям покладено на Добропільський міськрайонний суд Донецької області, який і здійснює фактичну виплату заробітної плати позивачу. Зазначені повноваження сторонами не оспорюються. Однак, зміни до штатних розписів не вносилися.

Сторонами в суді визнана відсутність звернення Добропільського міськрайонного суду Донецької області до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з даними про коригування заробітної плати позивача виходячи з посадового окладу, розрахованого з посадового окладу, у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні на відповідний період з огляду на що Добропільський міськрайонний суд Донецької області, як субєкт владних повноважень, на який законодавством покладено обовязок проінформувати Державну судову адміністрацію України головного розпорядника бюджетних коштів на утримання судової системи, щодо необхідності здійснення перерахунку заробітної плати позивача з нового розміру посадового окладу, не прийняв заходи щодо корегування посадового окладу позивача та кошторису суду з урахуванням визнання не чинним п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

З огляду на зазначене, відповідачами не було своєчасно здійснено відповідного перерахунку посадового окладу, оскільки нарахування заробітної плати з 19.08.2009 року здійснювалось на підставі скасованого пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України № 865.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправної бездіяльності вказаних відповідачів з 19.08.2009 року та зобовязання провести перерахунок заробітної плати та грошового забезпечення позивача саме з 19.08.2009 року, а тому апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Наряду з викладеним, суд першої інстанції, не зазначивши, що виходить за межі позовних вимог, вирішив вимоги, які не були заявлені позивачем, та зобов'язав Державну судову адміністрацію України проводити нарахування і виплату заробітної плати ОСОБА_3, виходячи з мінімального розміру заробітної плати, визначеного законодавством України, тобто, в майбутньому, з огляду на що абзац четвертий резолютивної частини постанови підлягає виключенню, а постанова - зміні.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Бюджетним кодексом України, Законом України Про статус суддів, Законом України Про судоустрій, ст. 2, ст. 17, ст. 109, ст. 157, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 197, п. 2 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Міністерства фінансів України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2010 року у справі № 2а-10708/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.08.2010 року у справі № 2а-10708/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення заборгованості по заробітній платі змінити.

Абзац четвертий резолютивної частини постанови виключити.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий І.В.Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_5