Справа № 826/9730/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

16 серпня 2016 року 08:05 справа №826/9730/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_2
доШевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
проскасування постанови
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач, Шевченківський ВДВС), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить: 1) скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2016 року, визнавши дії державного виконавця Лисенко О.В. щодо прийняття рішення у вигляді постанови про відкриття виконавчого провадження протиправними та зобов'язавши державного виконавця Лисенко О.В. повернути виконавчі документи органу Нацполіції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/9730/16, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та зобов'язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №51094862.

В судовому засіданні 14 липня 2016 року позивач позовні вимоги підтримав, відповідач свого представника до суду не направив, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС Лисенко О.В. про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2016 року ВП №51094862 відкрито виконавче провадження на підставі постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2015 року серії ПСЗ №097723 про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Позивач вважає протиправними дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження та вказану постанову, виходячи з того, що виконавчий документ - постанова у справі про адміністративне правопорушення, скасована у судовому порядку та не відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: не містить інформації про ідентифікаційний номер боржника, про строк пред'явлення до виконання; супровідний лист, з яким надіслана постанова у справі про адміністративне правопорушення, не містить дати складання та назви органу або посадовою особи із зазначенням органу Національної поліції; виконавчий документ пред'явлено по закінченню передбаченого законом тримісячного строку. Крім того, позивач зазначає, що оскаржувана постанова направлена йому за невірною адресою та не рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідач письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, керується наступними мотивами.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно частини першої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частина друга статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених правових норм в їх сукупності свідчить, що відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача та на підставі виконавчого документа, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, є обов'язком державного виконавця.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена за супровідним листом без номера та дати заступника начальника невстановленого органу ОСОБА_3, що адресований Шевченківському ВДВС.

З огляду на вказані недоліки, супровідний лист невстановленого органу без дати та номера, на думку суду, не вважається заявою стягувача.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Проте виконавчий документ - постанова у справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2015 року серії ПСЗ №097723, не містить індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника або номера і серію паспорта громадянина України, який через свої релігійні або інші переконання відмовився від прийняття ідентифікаційного номера, а також строку пред'явлення до виконання.

Вирішуючи дотримання строку пред'явлення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2015 року серії ПСЗ №097723 до виконання, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох місяців.

За правилами частини другої статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови, виконавчий документ набрав юридичної сили 22 грудня 2015 року, а пред'явлений до виконання 13 травня 2016 року, тобто після закінчення тримісячного строку.

Таким чином,у межах спірних правовідносин державний виконавець відкрив виконавче провадження без заяви стягувача, на підставі виконавчого документа, який не відповідає встановленим вимогам та строк пред'явлення якого до виконання закінчився, що суперечить нормам Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи викладене постанова державного виконавця Шевченківського ВДВС Лисенко О.В. про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2016 року ВП №51094862 є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині - задоволенню.

В частині доводів позивача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2015 року серії ПСЗ №097723 у судовому порядку, суд зазначає, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2016 року у справі №761/38816/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві про скасування постанови, на яку посилається позивач, скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому процесуальних рішень про виправлення описки позивачем до суду не надано, а з вказаного судового рішення не можливо встановити факт скасування саме постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12 грудня 2015 року серії ПСЗ №097723, яка є виконавчим документом у межах даного спору.

Разом з тим, суд не погоджується із позовним вимогами щодо визнання протиправними дій державного виконавця, оскільки вони фактично дублюють вимоги про скасування оскаржуваної постанови, та з вимогами про зобов'язання державного виконавця повернути виконавчі документи, тому що у межах спору підстави для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" відсутні, а згідно з матеріалами виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС від 30 червня 2016 року ВП №51094862 виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 штрафу закінчено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Шевченківським ВДВС не доведено прийняття оскаржуваної постанови у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. про відкриття виконавчого провадження від 16 травня 2016 року ВП №51094862.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 183,73 грн. (сто вісімдесят три гривні сімдесят три копійки).

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко