Справа № 193/876/16-а
Суддя: Патинка А. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/193/13/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

15 серпня 2016 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі :

судді Патинка А.Г.

при секретарі Ратушній В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 представника відповідача:

Управління праці та соціального захисту населення

Софіївської районної державної адміністрації Моренко Л.О.

Головко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації «Про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2015 р., 2016 р.» у порядку ст.ст. 1, 3, 8, 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 7, 8, 9, 14, 19, 104, 105, 106, 160, 161, 163 КАС України,-

У С Т А Н О В И В :

18 квітня 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, 11 серпня з уточненням позовних вимог, з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії, інвалід ІІІ групи захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації ЧАЕС НОМЕР_1 від 11 липня 2011 року, посвідченням інваліда Великої вітчизняної війни НОМЕР_2 від 20 червня 2011 року, архівною довідкою № 51/14629 від 31 жовтня 1993 року, експертним висновком № 11953 від 21 березня 2011 року, довідкою № 2926/43 від 19 травня 1987 року, довідкою обласної МСЕК № 0249254 від 26 червня 2014 року (зв'язок з ліквідацією наслідків на ЧАЕС), довідкою обласної МСЕК № 0007066 від 26 червня 2014 року (втрата працездатності).

Згідно ст.9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто є: учасником ліквідаціїнаслідків аварії на Чорнобильській АЕС, брав безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків, знаходився у 30 км зоні відчуження, на ЧАЕС з 5 березня 1987 року по 19 травня 1987 року у с. Ораное. Згідно ст.12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо позивача встановлений причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, та частковою втратою працездатності внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно ст.13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за: (абзац перший частини першої ст.13 в редакції Закону № 230/96-ВР від 6 червня 1996 року) 1) пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На державу покладаються також зобов'язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (Частина друга статті 13 в редакції Закону № 230/96-ВР від 6 червня 1996 року). Згідно ст.14 Закону (796-ХН) позивачу встановлено пільги компенсації як інваліду з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (ст.ст.10-11), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - категорія 1. Згідно ст.48 Закону (796-ХІІ), позивач має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у 2016 році.

10 березня 2016 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації із заявою про перерахунок та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у 2016 році згідно ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 12 березня 2016 року позивач отримав лист № 1083/03-15, де йому було відмовлено у перерахунку щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у 2016 році. Згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації повинно було нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення у 2016 році як інваліду ІІІ групи у розмірі 4 мінімальних заробітних плат. 9 червня 2016 року він знову звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації, де просив "1. Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"нарахувати та виплатити йому щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2015 рік у розмірі - 4 мінімальних заробітних плат, а саме - 1218 грн. х4= 4872 грн.-90грн.=4782 грн. 2. Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нарахувати та виплатити йому щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2015 рік у розмірі - 4 мінімальних заробітних плат, а саме - 1378 грн. х4= 5512 грн.-90грн.=5422 грн. 3. роз'яснити йому, чи порушує його права нарахування та виплата йому Управлінням праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у 2015 році замість 4872 грн. виплата йому 90 грн. 4. Роз'яснити йому, чи порушує його права нарахування та виплата Управлінням праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у 2016 році замість 5512 грн. виплата йому 90 грн. 5. Чи звертались посадові особи Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з пропозиціями про виділення коштів для виплати йому у 2015 році щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у сумі 4872 грн. 6. Чи звертались посадові особи Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з пропозиціями про виділення коштів для виплати йому у 2016 році щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у сумі 5512 грн.

14 червня 2016 року позивач отримав лист № 2356/03-15, де було вказано, що Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам ІІІ групи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено допомогу на оздоровлення в розмірі 90 гривень. Допомога на оздоровлення за 2016 рік виплачено в сумі 90 грн. 15 березня 2016 року, за 2015 рік виплачено в сумі 90 грн. 19 травня 2015 року, в зв'язку з чим просить: 1) визнати відмову відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2015 рік, 2016 рік згідно ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - протиправною; 2) зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації нарахувати ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2015 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат - 4782 грн., за 2016 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат - 5422 грн.;3) стягнути з відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2015 рік - у розмірі 4 мінімальних заробітних плат - 4782 грн., за 2016 рік у розмірі 4 мінімальних заробітних плат - 5422 грн.; 4) зобов'язати відповідача - Управління праці та соціального захисту населенняСофіївській районній державній адміністрації подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; 5) встановити новий строк подання звіту та накласти на керівника Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, у разі не надання у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що 90 грн. на рік це не на оздоровлення.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, пояснив, що до набрання чинності відповідач виплатив по 90 грн. за 2015 та 2016 роки. До 21 квітня 2016 року діяла норма 4 мінімальні заробітні плати на оздоровлення.

Представники відповідача Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації Моренко Л.О., Головко Л.В. в судовому засіданні проти позову заперечують, пояснивши, що ОСОБА_1 як інвалід ІІІ групи отримує 90 грн. кожного року, а саме 19 травня 2015 року та 14 березня 2016 року. Путівки надаються безкоштовно, просять відмовити в задоволенні позову та надали суду письмові заперечення, в яких зазначають, що Кабінет Міністрів України постановою від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановив розмір щорічної допомоги на оздоровлення для учасників ліквідації наслідків аварії Чорнобильської катастрофи 1 категорії інвалідам 3 групи в сумі 90 грн. Вищезазначену допомогу ОСОБА_1 за 2015 рік в сумі 90 грн. отримав 19 травня 2015 року, за 2016 рік в сумі 90 грн. отримав 14 березня 2016 року.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення Серії НОМЕР_1 с (а.с. 6). Є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 (а.с. 6), так-як з 3 березня 1987 року по 19 травня 1987 приймав участь з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Отримав дозу опромінення 16,44 рентген, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_3 (а.с. 5 на зв.).

Згідно експертного висновку № 11953 від 21 березня 2011 року захворювання ОСОБА_1 пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ № 0007066 від 26 червня 2014 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності (а.с. 9).

Згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації № 1083/03-15 від 112 березня 2016 року та № 2356/03-15 від 14 червня 2016 року вказано, що Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" інвалідам ІІІ групи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено допомогу на оздоровлення в розмірі 90 гривень. Допомога на оздоровлення за 2016 рік виплачено в сумі 90 грн. 15 березня 2016 року, за 2015 рік виплачено в сумі 90 грн. 19 травня 2015 року (а.с. 10 на зв., а.с. 60).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування норм законодавства, які регулюють порядок та розміри виплат щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС.

Так, позивач, вказуючи на неправомірність дій відповідача, посилається на те, що розмір сум, які підлягають до сплати, повинні розраховуватися у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач, зокрема, вказує на те, що допомога на оздоровлення виплачена позивачу у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562, що відповідає чинному законодавству, і тому підстав для її виплати в більшому розмірі немає.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інвалідам ІІI групи, виплачується у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Така редакція статті існувала після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених підпунктом 11 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року N 107-VI.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 №76-VIII внесені зміни, зокрема, до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та вказану статтю викладено у наступній редакції: «Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України». Вказані норми Закону №76-VIII набрали чинності з 1 січня 2015 року.

Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII неконституційним не визнавався, положення постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є також чинними.

Згідно п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам III групи - 90 гривень.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 «У справі за конституційним поданням правління Пенсійного фонду України щодо офіційного тлумачення положень статті 1, частин першої, другої, третьої статті 95, частини другої статті 96, пунктів 2,3,6 статті 116, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України, пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з окремими положеннями Конституції України»роз'яснено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема принципом законності.

Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Також Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 роз'яснено, що Кабінет Міністрів України має право встановлювати, у випадках передбачених Конституцією та законами України, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів з Державного бюджету України.

В п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення ряду законів України, зокрема ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що у 2016 році норми і положення ст. 48 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, на час розгляду справи, положення ЗУ "Про державний бюджет на 2015 рік", ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» є чинними і неконституційними не визнавались.

Згідно із бюджетними призначеннями КМУ встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомоги, зокрема, у розмірах, визначених постановою КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов КМУ №285 від 14 травня 2015 року та «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №562 від 12 липня 2005 року.

Отже, суд приходить до висновку, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення передбачена постановою КМУ від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої відповідач здійснив виплату допомоги на оздоровлення позивачу у визначеному нею розмірі, оскільки іншого розміру такої допомоги у 2015 році та 2016 році не встановлено, а ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01 січня 2015 року, не встановлює розміру такої допомоги.

Таким чином, відповідач правомірно відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 та 2016 рік у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, здійснивши позивачу виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні «Кйартан Асмудсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року встановив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо, фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, які не є абсолютними, а механізм реалізації цих прав може бути змінений державою через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Також суд звертає увагу, що 22 травня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо усунення дискримінаційного ставлення до громадян, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях та військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї № 1339-VІІІ від 21 квітня 2016 року. Цим законом статтю 48 Закону № 796-XII від 28 лютого 1991 року викладено в новій редакції, але також передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 11, 94, 122,158 - 163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації «Про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2015 р., 2016 р.» у порядку ст.ст. 1, 3, 8, 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 7, 8, 9, 14, 19, 104, 105, 106, 160, 161, 163 КАС України відмовити як необґрунтованого.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя: А.Г. Патинка

У задоволенні адміністративного позову представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації «Про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Софіївської районної державної адміністрації виконати перерахунок розміру недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за 2015 р., 2016 р.» у порядку ст.ст. 1, 3, 8, 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 7, 8, 9, 14, 19, 104, 105, 106, 160, 161, 163 КАС України відмовити як необґрунтованого.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України.