Справа № 804/5153/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
12 серпня 2016 р.Справа №804/5153/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Верба І.О.
при секретарі судового засідання Чмоні А.О.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Полівчука Д.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, -
11 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо проведення атестування ОСОБА_1;
- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» Атестаційного листа від 2 серпня 2016 року, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийняте стосовно ОСОБА_1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2016 року відкрито провадження у справі №804/5153/16 за вказаним позовом та призначено останню до розгляду у судовому засіданні.
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, у якій позивач просить до моменту прийняття рішення суду по справі:
- зупинити дію рішення (висновку) атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, зазначене в розділі ІV «Результати атестування (висновок атестаційної комісії)» Атестаційного листа від 2 серпня 2016 року, а саме: «4 - займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність», прийняте стосовно ОСОБА_1;
- заборонити Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області, його службовим та посадовим особам, а також іншим керівникам органів Національної поліції України, яким надано право призначення ОСОБА_1 на посаду та звільнення його з посади або зі служби в поліції, видавати наказ чи інший організаційно-розпорядчий акт на виконання Атестаційного листа від 2 серпня 2016 року щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України через службову невідповідність або щодо переміщення ОСОБА_1 на нижчу посаду через службову невідповідність або інші.
В обґрунтування заявленого клопотання позивачем зазначено наступне:
- відповідно до пункту 28 розділу IV Інструкції №1465 вказані висновки Атестаційної комісії, викладені в Атестаційному листі від 02.08.2016 року, мають зобов'язальний характер та є правовою підставою для обов'язкового видання, протягом 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа, тобто в строк до 16.08.2016 року, відповідного наказу керівництва Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо звільнення позивача із займаної посади, що прямим чином впливає на обсяг прав та законних інтересів позивача та в обов'язковому й невідворотному порядку створює для позивача прямі негативні наслідки;
- подальшими діями відповідача щодо звільнення позивача із займаної посади у зв'язку з службовою невідповідністю, які він вчинить зважаючи на зобов'язальний характер рішення атестаційної комісії, неодмінно буде завдано шкоду правам й інтересам позивача, ще до вирішення судом по суті заявлених вимог за поданою позовною заявою та підтвердження компетентним судом законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення відповідача й сформованої ним атестаційної комісії та вчинених ними дій;
- порушені права позивача та понесену ним шкоду в результаті виконання відповідачем дій та прийняття відповідного наказу про звільнення позивача із займаної посади на підставі оскаржуваного рішення, буде неможливо відновити та відшкодувати позивачу, у випадку задоволення позовних вимог;
- на теперішній момент, ще до вирішення адміністративного позову по суті, є нагальною та очевидною необхідність вжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та висновків апеляційної комісії, сформованої відповідачем, а також шляхом заборони Відповідачу приймати відповідний наказ про звільнення позивача на підставі оскаржуваного рішення апеляційної комісії;
- є наявним прямий зв'язок між заявленим клопотанням та предметом позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення й висновків апеляційної комісії щодо звільнення позивача;
- невжиття судом заходів, направлених на зупинення дії оскаржуваного рішення апеляційної комісії та заборони відповідачу приймати відповідний наказ про звільнення Позивача, до моменту розгляду по суті позовних вимог, - неодмінно призведе до завдання значної шкоди інтересам та правам позивача як співробітника поліції та зумовить подальшу неможливість скасування негативних наслідків від вчинених відповідачем дій з виконання протиправного рішення апеляційної комісії;
- не існує об'єктивної можливості настання яких-небудь негативних наслідків від задоволення заявленого клопотання та зупинення оскаржуваного рішення апеляційної комісії та заборони відповідачу приймати відповідний наказ про звільнення позивача, оскільки тимчасове, до моменту вирішення позовного провадження по суті, зупинення дії оскаржуваного рішення та заборона відповідачу застосовувати його в своїй діяльності, - не обмежує права інших сторін по справі здійснювати свої повноваження в інший спосіб, визначений чинним законодавством, без порушення прав позивача та будь-яких третіх осіб;
- лише негайне застосування заявленого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення по даній справі, в разі задоволення адміністративного позову та забезпечити захист прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органу державної влади, його посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.
Позивач та його представник у судовому засіданні заявлене клопотання підтримали, просили його задовольнити, надали додаткові пояснення, у яких зазначили, що обовязкове звільнення позивача з 17 серпня 2016 року на підставі оскаржуваного рішення (висновку) атестаційної комісії призведе до призначення на цю посаду іншої особи, що у подальшому значно ускладнить та фактично унеможливить дійсний захист порушених трудових прав та законних інтересів позивача, оскільки ця посада вже буде зайнята, а законної підстави для звільнення новопризначеної особи не буде.
Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні заявленого клопотання відмовити, надав письмові заперечення, в обґрунтування яких зазначив, що: позивач не навів доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, складності вчинення дій, направлених на відновлення прав позивача; задоволення заявленого клопотання фактично призведе до ухвалення рішення про задоволення позовних вимог без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, крім того, заходи забезпечення мають бути вжиті лише у межах позовних вимог та бути співмірними із такими позовними вимогами, та не повинні порушувати права осіб, що не є учасниками даного судового процесу; заявлене позивачем вжиття заходів фактично вимагає від суду продовжити його службові відносини із роботодавцем; також, задоволення заявленого клопотання беззаперечно вплине на права та інтереси інших суб'єктів владних повноважень, а саме Національної поліції та атестаційної комісії №1 ГУНП, які до розгляду клопотання та участі у справі не залучені.
Заслухавши пояснення позивача, представників позивача та відповідача, розглянувши подане клопотання, проаналізувавши чинне законодавство та наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Згідно частини третьої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.
Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.
Таким чином, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
- існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;
- неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;
- необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;
- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Відповідно до пункту 15 розділу IV «Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2015 року №1465, атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків:
1) займаній посаді відповідає;
2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду;
3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність;
4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.
Пунктом 28 вказаного розділу визначено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.
Оцінивши наведені позивачем доводи та норми чинного законодавства суд зазначає, що забезпечуючи позов у заявлений спосіб суд фактично вирішить майбутні правовідносини, спір стосовно яких не існує, та права позивача у яких не порушені.
Тобто, заявлена позивачем вимога на забезпечення позову спрямована ним на майбутнє, та фактично направлена на те, щоб унеможливити виконання суб'єктом владних повноважень виконання покладених на нього функцій, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Крім того, суд акцентує увагу на тому, що висновок Атестаційної комісії №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області має рекомендаційний характер, тобто остаточно стверджувати, що на підставі вказаного висновку позивача звільнять із займаної посади наразі є передчасним.
Додатково належить звернути увагу на позицію Верховного Суду України, викладену у постанові Пленуму від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме в абзаці 3 пункту 5 зазначено, що у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.
По аналогії права дане положення застосовується судами до адміністративного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення адміністративного позову.
Таким чином, у такому випадку судом фактично ухвалюватиметься рішення по суті спору без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Отже, забезпеченням зазначеного адміністративного позову у заявлені способи суд вийде за межі призначення такого заходу як забезпечення позову, передбаченого частиною першою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, що є неприпустимим.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання.
Керуючись статтями 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі №804/5153/16 - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 15 серпня 2016 року.

Суддя І.О. Верба