Справа № 591/2314/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 р.Справа № 591/2314/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04.07.2016р. по справі № 591/2314/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протипривними та спонукання до вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач), в якому просила суд:

- скасувати рішення відповідача № 3297 від 28.04.2016 про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в ред. 1991 із змінами 2001);

- визнати вказане рішення протиправним;

- зобов'язати відповідача призначити позивачу з часу звернення до відповідача пенсію за вислугу років, як працівнику прокуратури, у розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 04.07.2016 року відмовлено в задоволенні вказаного позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04.07.2016 року та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 квітня 2016 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури.

Рішенням відповідача від 28 квітня 2016 року № 3297 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з посиланням на те, що у позивача відсутній необхідний для призначення пенсії за вислугу років стаж роботи, оскільки наявний у позивача стаж роботи складає 20 років 1 місяць 14 днів, тоді як відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, 07.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Сумського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що приписи ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратили чинність з 15.07.2015р.

При цьому, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII, статтею 86 якого визначено порядок пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Отже, враховуючи, що позивач реалізував своє право на звернення за призначенням пенсії 07.04.2016 року питання щодо наявності у неї права на пенсійне забезпечення як працівника прокуратури має вирішуватись у відповідності до приписів чинної на цей час ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що порядок пенсійного забезпечення позивача не визначається у відповідності до ст.50-1Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р..

За приписами ч.1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року, вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Отже, для набуття права на пенсійне забезпечення за вислугу років станом на 07.04.2016 року, тобто на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, стаж позивача мав становити 22 роки 6 місяців, у тому числі стаж роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ч.6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Як встановлено з копії трудової книжки ОСОБА_1 стаж роботи позивача в органах прокуратури склав 20 років 01 місяць 11 днів.

Таким чином, станом на 07.04.2016р. вислуга років позивача складає 20 років 01 місяць 11 днів та є недостатньою для призначення їй пенсії за вислугу років за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р.

Отже, рішення відповідача № 3297 від 28.04.2016р. про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугою років є правомірним.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 04.07.2016р. по справі № 591/2314/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 15.08.2016 р.