Справа № П/811/2784/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2016 рокусправа № П/811/2784/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року

у справі №П/811/2784/15

за позовом ОСОБА_1

до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 квітня 2015 року №515-17 про визначення податкового зобовязання із земельного податку з фізичних осіб на суму 11601,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2015 році не був власником або користувачем земельної ділянки, на яку можливо було б нарахувати земельний податок в сумі 11601,14 грн., а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24 квітня 2015 року №515-17, яким ОСОБА_1 нараховано податкове зобовязання із земельного податку з фізичних осіб на суму 11601,14 грн.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розрахунку суми грошового зобовязання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні. При цьому, суд зазначив, що відповідних витягу з Державного земельного кадастру або довідки, встановленої форми, податковим органом не надано, як і документального підтвердження того, що інформація, яка використана під час розрахунку податкового зобовязання ОСОБА_1, відповідає даним, які містяться в Державному земельному кадастрі.

Не погодившись з постановою суду, Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції, в задоволенні позову - відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що згідно статті 269 Податкового кодексу України ОСОБА_1 є платником земельного податку, нарахування якого, відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, здійснюється податковими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Проте, суд першої інстанції відповідних обставин не перевірив.

Позивач подав заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить постанову суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

Зазначає, що відповідачем не надано документального підтвердження того, що інформація, яка використана під час розрахунку податкового зобовязання ОСОБА_1, відповідає даним, які містяться в Державному земельному кадастрі.

Також вказує на те, що відповідач не мав права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Сторони по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі договорів купівлі-продажу від 20 червня 2014 року та від 03 липня 2014 року придбав по 1/2 частці комплексу будівель, що розташовані по вулиці Терешкової Валентини у місті Кіровограді за номером 213-в, площею 1435,6 кв.м. кожна.

Керуючись вимогами 286.5 статті 286 Податкового кодексу України, Кіровоградська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області винесла податкове повідомлення-рішення від 24 квітня 2015 року №515-17, яким нарахувала позивачу зобовязання зі сплати земельного податку в сумі 11601,14 грн., яка визначена згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 серпня 2014 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 206.1 статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

При цьому, неоформлення землекористувачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку не звільняє його від сплати земельного податку.

Згідно з статтею 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

За визначенням підпунктів 14.1.72, 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Статтями 269, 270 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Обєктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

За загальним правилом пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

На підставі зазначеного суд першої інстанції обґрунтованого дійшов висновку, що в силу приписів, чинного на час виникнення спірних правовідносин пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України державна реєстрація за ОСОБА_1 права власності на нежитлові будівлі, розташовані за адресою м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини 213-в, обумовила набуття позивачем статусу платника земельного податку.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

За приписами пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дані державного земельного кадастру визначаються як сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

При цьому, у розумінні частини 7 статті 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» технічна документація з нормативної грошової оцінки земель є лише підставою для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про таку оцінку.

Разом з тим, підпунктом 14 пункту 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, визначено, що відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, які вносяться до Державного земельного кадастру, мають містити: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку, а також дату проведення нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості з Державного земельного кадастру надаються у формі: витягів з Державного земельного кадастру про обєкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Як свідчать матеріали справи, відповідних витягів та довідок відповідачем не надано.

В обґрунтування правомірності нарахування податкового зобовязання, відповідач надав витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12 серпня 2014 року, у якому містяться відомості, зокрема стосовно коефіцієнтів індексації, за 2009-2012 роки.

При цьому, документального підтвердження того, що інформація, яка використана під час розрахунку податкового зобовязання ОСОБА_1 відповідає даним, що містяться в Державному земельному кадастрі станом на 01 січня 2015 року, відповідач не надав.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що Кіровоградською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області не доведено обґрунтованості суми податку, визначеного у податковому повідомленні-рішенні від 24 квітня 2015 року №515-17, що є підставою для скасування останнього.

Викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача стосовно того, що суд першої інстанції не перевірив обставини справи та не надав належної оцінки тій обставині, що позивач є платником земельного податку, не приймаються судом як такі, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року у справі №П/811/2784/15 залишити без змін.

Стягнути з Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (, 25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2009,70 грн. за реквізитами:

отримувач коштів УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274 Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ Код банку отримувача (МФО) 805012 Рахунок отримувача 1004 Код класифікації доходів бюджету 22030101.

призначення платежу: *; 101; судовий збір: за апеляційною скаргою Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ()

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу складено у повному обсязі 17.08.2016р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун