Справа № 316/1019/16-а
Суддя: Капустинський М. В.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1019/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

17 серпня 2016 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:

головуючого судді: Капустинський М.В.,

при секретарі: Терещенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови серія ДР №147171 від 06.07.2016 року про стягнення штрафу.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання зявився представник позивача адвокат ОСОБА_3

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно та належним чином, заяв або клопотань про перенесення слухання справи до суду не надав, письмових заперечень до суду не надіслав. Однак, на адресу суду надійшли письмові заперечення з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі ДПП НП України, в яких вимоги не визнало у повному обсязі, просить суд у задоволенні позову відмовити.

У звязку із неявкою відповідача, за згодою представника позивача, суд відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до наявних у справі доказів.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. пояснив, що позивач в зоні знаку 3.34. (Зупинка заборонена), який передбачений п.3 (Заборонні знаки) розділу 33 (Дорожні знаки) (Додаток 1 до Правил дорожнього руху (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2013 №111), не зупинявся, у звязку з чим склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній. В порушення вимог ст.268, ч.2 ст.279 КУпАП позивачу не були забезпечені права на юридичну допомогу, подавати докази, заявляти клопотання тощо, що суттєво вплинуло на результати розгляду справи. В порушення ст.59 ОСОБА_4 України, ст.268 КУпАП позивача не ознайомили та фактично позбавили можливості реалізувати передбачені зазначеною нормою права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Порушення цих прав позбавило позивача можливості скористатися передбаченим ст.59 ОСОБА_4 України права на захист (виклик адвоката).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, встановлено, що 06.07.2016 року відповідач виніс Постанову серія ДР №147171 від 06.07.2016 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн.(а.с.4), згідно з якою: позивач, керуючи транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1, 06.07.2016 року в 15 год.35 хв. в м. Запоріжжя на пр. Соборному, 1 здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34. «Зупинка заборонена», чим порушив п.8.4.«в» ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, як встановлено зі змісту позовної заяви, позивач не згоден зі змістом наведеної постанови та повідомляє, що порушень, зазначених в постанові не скоював. Позивач вказує, що позивач в зоні знаку 3.34. (Зупинка заборонена), який передбачений п.3 (Заборонні знаки) розділу 33 (Дорожні знаки) (Додаток 1 до Правил дорожнього руху (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2013 №111), не зупинявся, у звязку з чим склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній. В порушення вимог ст.268, ч.2 ст.279 КУпАП позивачу не були забезпечені права на юридичну допомогу, подавати докази, заявляти клопотання і т.ін., що суттєво вплинуло на результати розгляду справи. В порушення ст.59 ОСОБА_4 України, ст.268 КУпАП позивача не ознайомили та фактично позбавили можливості реалізувати передбачені зазначеною нормою права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Порушення цих прав позбавило позивача можливості скористатися передбаченим ст.59 ОСОБА_4 України права на захист (виклик адвоката).

Згідно п.3 (Заборонні знаки) розділу 33 (Дорожні знаки) (Додаток 1 до Правил дорожнього руху (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2013 №111) встановлюється знак 3.34. (Зупинка заборонена), знак 3.35. (Стоянку заборонено).

Виходячи з понять, визначення яких дано в п.1.10. Правил дорожнього руху, зупинка та стоянка є різними по змісту та обєктивній стороні діями:

-зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

-стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не повязаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно підпункту «в» п.8.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, серед дорожніх знаків встановлюється група: заборонні знаки. Тобто це знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Зазначена норма не визначає обєктивну сторону правопорушення, не вказує на необхідність здійснення будь-яких дій або утримання від таких дій з боку водія.

Таким чином, в діях позивача відсутня обєктивна сторона правопорушення, зазначена в підпункті підпункту «в» п.8.4. Правил дорожнього руху.

Подані будь-якою фізичною або юридичною особою речі або документи (фактичні дані) не відповідають вимогам допустимості доказів, якщо вони одержані з порушенням прав і основоположних свобод людини, закріплених в ОСОБА_4 України.

У відповідності до приписів ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до відповідальності.

Положеннями ст.268 КУпАП передбачені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

При розгляді справи особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права і обовязки.

В порушення вимог ст.268, ч.2 ст.279 КУпАП, позивачу не були забезпечені права на юридичну допомогу, подавати докази, заявляти клопотання тощо, що суттєво вплинуло на результати розгляду справи.

В порушення ст.59 ОСОБА_4 України, ст.268 КУпАП, позивача не ознайомили та фактично позбавили можливості реалізувати передбачені зазначеною нормою права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Порушення цих прав позбавило позивача можливості скористатися передбаченим ст.59 ОСОБА_4 України права на захист (виклик адвоката).

Зазначенні обставини та відсутність доказів з боку відповідача вказують на поверховість, неповноту перевірки за фактом здійснених позивачем дій.

Відповідно до ст.62 ОСОБА_4 України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Будь-які докази, які би свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, при розгляді справи, виходячи зі змісту оскарженої Постанови, взагалі не досліджувалися.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи Постанови, що приймається в кожній конкретній справі. В них, зокрема, повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Під час розгляду справи відповідачем не дотримано вимог закону, яким приписано забезпечувати точне й правильне застосування матеріальних і процесуальних адміністративно-правових норм з метою зясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та правильної юридичної кваліфікації, яка б виключала сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні проступку та двозначність тлумачення складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого на певну особу накладається конкретне стягнення.

Таким чином, є очевидним, що відповідач не виконав вимог КУпАП щодо повного та обєктивного дослідження обставин справи, не зясував всіх обставин, необхідних для встановлення істини у справі, та з порушенням процесуальної форми її розгляду не дав їм оцінку у сукупності з іншими доказами.

Зокрема, відповідачем не було вжито всіх заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, що і потягло прийняття такої неоднозначної суперечливої Постанови. Відповідачем під час розгляду справи не надано беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується оскаржена постанова, зокрема, щодо зупинки позивача в зоні знаку 3.34. (Зупинка заборонена).

Відповідно до ч.2 ст.19 ОСОБА_4 України органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Виходячи з положень ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до вимог ч.ч.1-2 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи повинний керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. На підставі ст.8 ОСОБА_4 України В Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_4 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені ОСОБА_4 та законами України; 2. з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані; 3. обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4. безсторонньо (неупереджено); 5. добросовісно; 6. розсудливо; 7. з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8. пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи й цілями, на досягнення яких спрямовано це рішення (дія); 9. з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10. своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до змісту ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_4 та законами України.

Відповідно до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Це випливає з конституційного принципу законності. За нормами матеріального права суд кваліфікує спірні правовідносини, тобто дає їм правову оцінку. Застосування судом норм матеріального права полягає у співставленні встановлених судом обставин з ознаками норми матеріального права, яка регулює поведінку учасників спірних відносин, а також у зясуванні відповідних правових наслідків у разі порушення такої норми кимось із учасників. Застосування судом норми процесуального права полягає у вчиненні процесуальних дій та ухваленні рішень, що обумовлені обставинами розгляду справи. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст.62 ОСОБА_4 України. Положеннями ст.62 ОСОБА_4 України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд критично відноситься до заперечень, наданих Управлінням патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (а.с.16-19), оскільки Управління патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не є стороною у справі.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно п.19 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1242, організаційно-розпорядчі документи оформлюються на бланках, що виготовляються згідно з вимогами цієї Інструкції. Для виготовлення бланків використовуються аркуші паперу формату А4 (210 х 297 міліметрів) та А5 (210 х 148 міліметрів). Дозволено використовувати бланки формату А3 (297 х 420 міліметрів) - для оформлення документів у вигляді таблиць і А6 (105 х 148 міліметрів) - для резолюцій (доручень). Бланки документів повинні мати такі поля (міліметрів): 30 - ліве; 10 - праве; 20 - верхнє та нижнє.

Бланки кожного виду виготовляються на основі кутового або поздовжнього розміщення реквізитів. Реквізити заголовка розміщуються центрованим (початок і кінець кожного рядка реквізиту однаково віддалені від меж зони розташування реквізитів) або прапоровим (кожний рядок реквізиту починається від лівої межі зони розташування реквізитів) способом. згідно п.23 цієї Інструкції бланки документів повинні виготовлятися друкарським способом на білому папері високої якості фарбами насичених кольорів.

Під час створення (проходження) в установі документів в електронній формі бланки можуть виготовлятися за допомогою компютерної техніки чорно-білими або кольоровими та у разі потреби друкуються.

У відповідності до п.24 зазначеної Інструкції, обовязковому обліку підлягають пронумеровані бланки в паперовій формі. Порядкові номери проставляються нумератором, друкарським або іншим способом на нижньому полі зворотного боку бланка або на лівому полі лицьового боку бланка.

На підставі п.73 зазначеної Інструкції, на документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється гербовою печаткою установи.

Згідно п.2.25. Інструкції з оформлення документів у системі МВС України, затвердженої Наказом МВС від 27.07.2012 №650, відбиток печатки органу на документі засвідчує документ і права осіб, які його підписали. на підставі п. 2.25.1. цієї інструкції відбиток гербової печатки (із зображенням Державного Герба України) проставляють на тих документах, де його відтворення передбачено нормативними актами: на трудових книжках, статутах, положеннях, договорах, посвідченнях, дорученнях, деяких фінансових і бухгалтерських документах, матеріалах, які виникли в процесі оперативно-розшукової та іншої спеціальної діяльності, тощо, на підставі п.2.25.2. інструкції відбиток печатки інших видів (з назвою відповідного органу, установи без зображення Державного Герба або гербову з написом «Для господарських і грошових документів») ставлять на довідках, що підтверджують трудову діяльність, місце роботи, заробітну плату тощо.

На підставі п.2.4.2. Інструкції про порядок представництва інтересів МВС у судових органах України, затвердженої Наказом МВС від 12.12.2012 №1143, довіреності на представництво інтересів МВС виготовляються на номерних бланках МВС.

Заперечення підписані представником Управління ОСОБА_5 До заперечень надана довіреність Управління на імя ОСОБА_5 про право представляти Довірителя, де в порушення вимог Інструкції про порядок представництва інтересів МВС у судових органах України, затвердженої Наказом МВС від 12.12.2012 №1143 довіреність надрукована на простому аркуші паперу та засвідчена печаткою «Для довідок» (а.с.20).

Згідно із змістом п.1.10. Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України, затверджена Наказом МВС від 23.08.2012 року №747, Управління документального забезпечення, відповідно до покладених на нього завдань: засвідчує гербовою печаткою документи, підписані (погоджені, затверджені) керівництвом МВС (примірний перелік документів - додаток 1), а також інші документи, засвідчення яких гербовою печаткою вимагається чинним законодавством, крім тих, які завіряються печаткою РСО

Згідно п.6 Додатку 1 до п. 1.10. зазначеної Інструкції (Примірний перелік

документів, підписи на яких скріплюються гербовою печаткою) документи (довідки, посвідчення тощо), що засвідчують права та статус посадових осіб органів внутрішніх справ. На підставі п.7 Додатку 1 до п. 1.10. цієї інструкції скріплюються гербовою печаткою підписи на доручення (довіреність) на представництво в суді.

Також, крім зазначених заперечень Управлінням патрульної поліції у місті Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не надано належних та допустимих доказів правомірності дій відповідача.

У відповідності до наведених вимог, відповідач як субєкт владних повноважень повинен надати суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується оскаржена постанова і довести правомірність прийняття ним спірного рішення, оскільки відповідно до ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльність покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відповідач повинен надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Але відповідач в судове засідання не зявився, не надав належних та допустимих доказів правомірності своїх дій та не спростував доводи позивача, крім того, враховуючи все вищевикладене, суд вважає не доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП викладеного в оскарженій постанові, а позовні вимоги такими, що є обґрунтованими та доведеними, у звязку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 99, 69-71, 158-164, ч.2 ст.171-2 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову серія ДР №147171 від 06.07.2016 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн.

Постанова суду, згідно ч.2 ст.171-2 КАС України, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі виготовлена 18.08.2016 року.

Суддя М.В.Капустинський