Справа № 448/1002/16-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1002/16-а
Провадження № 2-а/448/65/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.08.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Борисенко В.В.,

при секретарі - Шегинської Л.М.,

за участю:

представника позивача - Махлай Т.М.,

відповідача - ОСОБА_2,

перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

15.08.2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_2 - відповідач у справі 10.08.2016року о 14 год. 50 хв. був затриманий «групою реагування» від відділу прикордонної служби «Краківець» Мостиського прикордонного загону на напрямку 543 прикордонного знаку, на відстані близько 800 метрів від лінії державного кордону України, за спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону України до Республіки Польща.

Вказує, що 10.08.2016 року Яворівським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту терміном на 5 діб.

Стверджує, що підставами вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від самостійного виїзду за межі України і спробує повторно незаконно перетнути ДКУ є: відсутність можливості самостійного повернення на батьківщину у зв'язку з нестачею коштів для легального повернення на територію Республіки Казахстан; відсутність документів на право перебування на території України, а також легального виїзду з України; відсутність на території України родинних зв'язків, відкритий намір потрапити в країни Західної Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

З огляду на вищенаведене, просить суд примусово видворити відповідача за межі території України. Крім того, просить суд затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України. Не заперечує проти його примусового видворення за межі території України, однак стверджує, що зможе самостійно повернутися в країну походження - Республіку Казахстан.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 Кодексу адміністративного судочинства України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що 10.08.2016 року о 14.50 год. громадянин Республіки Казахстан ОСОБА_2 - відповідач у справі, намагався незаконно, поза пунктом пропуску, без відповідних документів, в напрямку 543 прикордонного знаку на ділянці відділу прикордонної служби «Краковець» у Яворівському районі Львівської області, перетнути державний кордон України в Республіку Польща, але на відстані 800 метрів від лінії державного кордону, був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» від відділу прикордонної служби «Краківець» Мостиського прикордонного загону, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Цього ж дня, 10.08.2016 року згідно з вимогами ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобов'язано його покинути територію України у термін до 15.08.2016 року.

Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем самостійно не може бути виконано, оскільки у нього відсутні необхідні для цього грошові кошти.Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів відповідач не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 10.08.2016 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення від 10.08.2016року; копією постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 10.08.2016 року; копією рапорту інспектора ПС 2 категорії 4 ВІПС ВПС «Краковець» ОСОБА_6 від 10.08.2016року; копією рапорту начальника групи по роботі з іноземцями та адміністративного провадження ВПС «Краковець» від 10.08.2016року; копією письмових пояснень ОСОБА_2 від 10.08.2016 року; рішенням про примусове повернення за межі України від 10.08.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Враховуючи встановлені судом обставини про те, що відповідач намагався незаконно перетнути державний кордон України з Республікою Польща, беручи до уваги відсутність у відповідача грошових коштів необхідних для самостійного та добровільного повернення в країну походження - Республіку Казахстан, а також відсутність близьких родичів на території України, власного житла, постійного законного джерела існування, дозволу на працевлаштування, враховуючи наявність рішення компетентного органу про примусове повернення відповідача, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься в подальшому від самостійного та добровільного виконання рішення про повернення за межі території України, що тягне за собою наслідки, передбачені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", а саме примусове видворення за межі України.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та унеможливлюють примусове видворення відповідача за межі України судом не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України та про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців чи осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню.

З урахуванням викладеного, дану постанову, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 30, 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 6, 11, 69-71, 86, 158 - 163, 183-5, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за межі території України.

Затриматигромадянина Республіки Казахстан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду (м. Львів, вул. Саксаганського, 13) через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В.Борисенко

Постанова набрала законної сили

«___» ______________ 20 р.

Суддя В.В.Борисенко