Справа № 524/4858/16-а
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4858/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2016 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Недяк Д.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з дійсним адміністративним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20.06.2016 інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії ПС2 № 670770 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 255,00 грн. У постанові зазначено, що він 20.06.2016 о 13 год. 55 хв. по вул. Приходько, 90 в м. Кременчуці здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» чим порушив п. 3.34 ПДР України.

Вважає дії патрульного та винесену ним постанову такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки у працівників поліції були відсутні фактичні дані, які б свідчили про порушення ним Правил дорожнього руху, чим порушені вимоги ст.251 КУпАП. Також поліцейським не прийнято до уваги його пояснення про те, що він при виїзді з магазину та паркуванні свого автомобіля біля обочини не бачив та не міг бачити знаку «Зупинку заборонено» в цьому місці. Також повідомив, що відповідач порушив процедуру розгляду справи про вказане адміністративне правопорушення та його права.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати протиправними дії інспектора та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 670770 від 20.06.2016.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджено належними доказами долученими до справи. Інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом. Тому просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Судом установлено, що позивач 20.06.2016 о 13 год. 55 хв. по вул. Приходько, 90 в м. Кременчуці здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» чим порушив п. 3.34 ПДР України.

Інспектором роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 на місці правопорушення винесено постанову серії ПС2 № 670770 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу 255,00 грн.

Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується поясненнями сторін та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом нагрудної камери патрульного, який долучено до матеріалів справи.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП України.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що він не бачив знак «Зупинку заборонено» за вищевказаною адресою, оскільки такі знаки розміщено по обидві сторони проїзної частини по вул. Приходько в м. Кременчуці, де сталося правопорушення. Таким чином, при вїзді чи виїзді з магазину, який відвідував позивач, останній повинен був звернути увагу на відповідні дорожні знаки та не порушувати їх.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. (ст. 10, 11 КУпАП).

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Посилання представника позивача на те, що позивачу було не повністю розяснено права не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду та спростовано відеозаписом нагрудної камери поліцейського. Також оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить підпис позивача про розяснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Посилання представника позивача на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення мав здійснюватися виключно за місцезнаходженням органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, а не на місці його вчинення є безпідставними з огляду наступне.

Відповідно до п. 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст.9 КАС України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Виходячи із критеріїв оцінки рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які викладені в ч.3 ст.2 КАС України, суб'єкти владних повноважень для реалізації своїх функції повинні діяти з дотримання встановленої законом процедури прийняття рішення; з використанням повноваження з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між буд-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахування права особи на участь у процесі; прийняття рішення своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звьязок доказів у їх сукупності.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішення, а також факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. 2, 17, 19, 69-71, 79, 158-163, 167, 171-2, 186, 254 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, а особами присутніми у судовому засіданні протягом десяти днів з дня її проголошення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ю.В. Рибалка