Справа № 22-а/0690/1728/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1728/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

з участю позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень на постанову Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У травні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй підвищення до пенсії, передбаченого ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Закону) та стягнути з відповідача зазначене підвищення за період з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2009 року в сумі 12654 грн. При цьому посилалася на те, що є пенсіонеркою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період виплачувались їй в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2009 року позов задоволено частково. Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень нарахувати та виплатити ОСОБА_3 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, передбачене ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 1 червня 2008 року по 1 квітня 2009 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані неправомірними.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень просить вказану постанову скасувати. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також зазначає, що до Пенсійного фонду не надходять кошти з державного бюджету для надання пільг та компенсацій для постраждалих від Чорнобильської катастрофи і Пенсійний фонд не є розпорядником таких коштів.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є непрацюючою пенсіонеркою, має статус потерпілої 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає у м.Коростені (а.с.3-7).

Частиною 2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених ч.1 ст.39 Закону.

Проте, всупереч вимогам Закону за спірний період позивачеві нараховувалось і виплачувалось зазначене підвищення в розмірі 10,5 грн. щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Крім того, відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру спірних виплат застосуванню підлягає саме стаття 39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав та правильно вирішив спір.

Спосіб, у який судом відновлено порушені права позивачки, узгоджується з положеннями ст.162 КАС України (в порядку якого розглянуто справу).

Оскаржувану постанову ухвалено судом із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 195-198,200,205,206,212 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Коростень відхилити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду від 18 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: