Справа № 22-а - 3/11
Суддя: Панасенков В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
Справа № 22-а - 3/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2011

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Плавич С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2010 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання відмови щодо перерахунку пенсії протиправною та зобовязання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, отриманої внаслідок участі у ліквідації аварії на ЧАЕС,

в с т а н о в и л а:

22 червня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що він як інвалід ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з катастрофою на ЧАЕС, отримує державну пенсію призначену у відповідності до Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991). Згідно зі ст. 54 цього Закону розмір пенсії для інвалідів повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 інвалідам ІІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. У відповідності до ст. 28 Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (далі Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року) розмір мінімальної пенсії за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Оскільки вказані пенсії йому виплачуються в меншому розмірі, він 03 червня 2010 року звернувся до відповідача про перерахунок пенсії, але йому, на його думку, було відмовлено в цьому незаконно.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. ст. 50, 54, 67 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, позивач просив суд позов задовольнити та зобовязати відповідача призначити державну пенсію в розмірі 4 236 грн. та додаткову пенсію у розмірі 353 грн.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси, в судове засідання не з'явилася, але надала письмові пояснення, у яких проти позову заперечувала, мотивуючи тим, що конкретний розмір пенсії, встановлений Законом України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року, яка виплачується за рахунок коштів державного бюджету, визначається Кабінетом Міністрів України за правилами ст. 11 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме до відання Уряду належить питання, повязані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених пенсійним законодавством. Постановою Кабінету Міністрів від 28 березня 2002 року № 374 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також пенсій призначених відповідно до інших законів України, які раніше не підвищувались", розмір пенсії, призначеної відповідно до ст. 54 Закону з 01 квітня 2002 року збільшено і становить 20, 30 грн., а розмір додаткової пенсії, передбаченої цим Законом залишився колишнім і становить 19, 91 грн. Підстав для застосування мінімального розміру, передбаченого ст. 28 Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року, для визначення розміру державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду, завдану здоров'ю, призначених відповідно до Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року немає (а.с. 10-11).

Рішенням суду першої інстанції позов задоволено. Суд визнав протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси стосовно відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобовязав Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси перерахувати та виплачувати позивачу основну пенсію не нижче 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, завдану здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 03 червня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії, визначеної залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та ст. 1 Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати".

В апеляційній скарзі відповідач, Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду не відповідає вимогам закону.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи сповіщений належним чином.

Тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси, пояснення на апеляцію позивача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач ОСОБА_2 як інвалід ІІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з катастрофою на ЧАЕС, отримує державну та додаткову пенсію за шкоду, завдану здоров'ю учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС, які були призначені у відповідності до Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з відповідними змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 54 цього Закону розмір пенсії для інвалідів повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 цього Закону інвалідам ІІІ групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, завдану здоров'ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до абзацу 1 частини 1 ст. 28 Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" розмір мінімальної пенсії за віком визначається на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси відмовило позивачу у задоволенні заяви від 03 червня 2010 року про перерахунок вказаних пенсій з урахуванням положення, передбаченого абзацом 1 частини 1 ст. 28 Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", що вбачається з відповіді від 16 червня 2010 року (а.с. 6).

За таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив, що права позивача ОСОБА_2 порушенні протиправними діями Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси щодо необґрунтованої відмови йому у перерахунку державної та додаткової пенсій з урахуванням положення, передбаченого абзацом 1 частини 1 ст. 28 Закону України № 1058-ІУ від 09 липня 2003 року "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Посилання відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси, в апеляційні скарзі на те, що поняття "мінімальна пенсія за віком", про яке йдеться в ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для призначення пенсій, що призначаються лише за цим Законом і не стосуються призначення пенсій, які призначаються за іншими Законами, зокрема, Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є безпідставними. Положення ст. 28 вказаного Закону не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсію за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого абз. 1 ч. 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Отже, законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову немає.

Керуючись ст. ст. 195, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Суворовському районі м. Одеси залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 серпня 2010 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_3

ОСОБА_1