Справа № 2а-16642/09/0570
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ісаєнко Ю.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року справа №2а-16642/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Малашкевича С. А.

суддів: Геращенка І.В.

ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2009 року задоволено позовні вимоги Донецького обласного центру занятості (надалі - позивач) до ВАТ «Стиролтехсервіс» (надалі - відповідач), внаслідок чого: стягнуто з відповідача на користь позивача 247083 грн. 27 коп. суму штрафу за порушення законодавства про зайнятість населення.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні та в письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Представник відповідача в судовому засіданні наполягав на задоволенні скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що 17 серпня 2009 року позивачем було проведено перевірка додержання відповідачем законодавства про зайнятість населення. В ході перевірки було встановлено факти порушення п. 5 ст. 20 Закону України «Про зайнятість населення», а саме відповідачем не надавалися адміністративні дані за формами звітності № 4-ПН про заплановане та фактичне звільнення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

За результатами перевірки був накладений штраф у сумі 247083,27 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообовязкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообовзковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами. Отже, у відповідних правовідносинах виконавчі дирекції Фондів соціального страхування, їх робочі органи виступають як субєкти владних повноважень у системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України Про зайнятість населення та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України ( ч. 1 ст. 3 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000р. № 1533-Ш).

Позивач обґрунтовує свої вимоги нормами Закону України Про зайнятість населення від 01.03.1991р. (далі Закон України № 803), тому судом при розгляді справи застосовані норми відповідного Закону, оскільки суд не має права самостійно змінювати підставу або предмет позову.

Відповідно до п. 1 ст.18 Закону України № 803 для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування .

У складі державної служби зайнятості створюється інспекція, що здійснює контроль за виконанням законодавства про зайнятість підприємствами, установами й організаціями, незалежно від форм власності і господарювання, фермерами та іншими роботодавцями (п.4 ст. 18 Закону України № 803).

Відповідно до п.п.5,6 ст.20 Закону України № 803 при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці у письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - списки фактично вивільнених працівників.

У разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника. Ці кошти зараховуються до державного фонду сприяння зайнятості і використовуються для фінансування заходів по працевлаштуванню та соціальному захисту вивільнюваних працівників.

Як встановлено, відповідачем наказами від 09.12.2008 р. № 400к був вивільнений ОСОБА_3, від 11.12.2008 р. № 405к вивільнений ОСОБА_4, від 29.12.2008 р. № 429 к вивільнені ОСОБА_5, ОСОБА_6, від 23.02.2009 р. № 106к вивільнений ОСОБА_7, від 27.02.2009 року № 109к вивільнений ОСОБА_8 Проте відповідач, у встановлений законодавством строк не повідомив про це Горлівській міський центр зайнятості.

За таких умов, матеріалами справи, а саме актом перевірки, наказами про вивільнення, довідками про нарахування заробітної плати підтверджується порушення відповідачем законодавства про зайнятість населення та правомірність застосування до нього штрафної санкції.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що застосовані до нього санкції є адміністративно-господарськими та повинні застосовуватися з урахуванням положень ст. 250 ГК України про строки застосування таких санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

З аналізу вказаної норми слідує, що адміністративно-господарські санкції застосовуються за порушення правил здійснення господарської діяльності. Згідно ч. 1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

До функцій державної служби зайнятості входить управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контроль за використанням коштів, виплата забезпечення та надання соціальних послуг, професійна орієнтація, підготовка і перепідготовка, працевлаштування та соціальна підтримка тимчасово не працюючих громадян. Отже, в спірних правовідносинах Донецький обласний центр зайнятості не є субєктом наділеним господарською компетенцією, а також безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо субєкта господарювання. Тобто, правовідношення, що склалися між сторонами не відносяться до господарських та не регулюютьТому санкції, які застосовані до відповідача не є адміністративно-господарськими. Внаслідок чого, є безпідставними доводи відповідача про те, що Донецький обласний центр зайнятості у встановлений ст. 250 ГК України строк, а саме шість місяців, не скористався своїм правом про стягнення таких санкцій.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача стосовно твердження про те, що робітники ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 зверталися до Горлівського центру зайнятості з метою надання їм статусу безробітних, і що з моменту звернення можна вважати, що центр зайнятості був повідомлений про звільнення, оскільки пунктом 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість населення» чітко встановлено, яким чином підприємства, установи, організації, не залежно від форм власності повинні повідомляти державну службу зайнятості про вивільнення працівників. Окрім того, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 грудня 2005 року № 420 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 грудня 2005 р. за № 1534/11814 передбачені відповідні форми звітності про заплановане вивільнення працівників № 4-ПН (план) та про фактичне вивільнення працівників № 4-пн (факт), які повинні подавати роботодавці до державної служби зайнятості при вивільнені працівників.

За таких умов, колегія суддів, вважає, що постанова суду першої інстанції є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 192, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Стиролтехсервіс» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2009 року у справі № 2а-16642/09/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2009 року у справі № 2а-16642/09/0570 за позовом Донецького обласного центру зайнятості до Відкритого акціонерного товариства «Стиролтехсервіс» про стягнення суми штрафу в сумі 247083,27 грн. залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 травня 2010 року. Ухвала у повному обсязі складена 21 травня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя С. А. Малашкевич

Судді І.В. Геращенко

ОСОБА_2