Справа № 128/3958/15-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/3958/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Саєнко О.Б.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

11 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Коваль К.В.,

позивачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

представника позивачів: ОСОБА_4;

третьої особи: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними дій відповідача, визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Вінницького районного суду Вінницької області із позовом до Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачі подали апеляційну скаргу, у якій просили скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхній позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянти послались на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на їх думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали доводи апеляційної карги та просили суд її задовольнити.

Третя особа заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату пославшись на неможливість участі у судовому засіданні 11.08.2016 року у зв'язку із перебуванням у відпустці.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 196 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на необґрунтованість заявлених позовних вимог, вказав, що позивачами не доведено, що оскаржуване рішення відповідача порушує їхні права та інтереси.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції виходячи із нижченаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У справі, що розглядається судом встановлено, що позивачі звернулися до суду із вимогою скасування рішення 34 сесії 06 скликання Майданської сільської ради від 26 червня 2016 року про надання ОСОБА_5 земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову позивачі послались на порушення Майданською сільською радою порядку надання земельної ділянки у власність при прийнятті оскаржуваного рішення. Вказували на те, що оскаржуване рішення порушує їхні права як суміжних власників сусідніх земельних ділянок.

Так, з матеріалів справи слідує, що третя особа - ОСОБА_5 26.06.2015 року звернувся до голови Майданської сільської ради із заявою про надання йому змеленої ділянки під смітником для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням 34 сесії 06 скликання Майданської сільської ради від 26 червня 2016 року ОСОБА_5 надано земельну ділянку орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано, ОСОБА_5 подати на сесію Майданської сільської ради заяву на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки вказаної в п. 1 вказаного рішення.

В подальшому позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зверталися до Відповідача з заявами про надання їм у користування земельних ділянок, межують із землеволодінням ОСОБА_6

Так, громадянка ОСОБА_6 03.07.2015 року зверталась із заявою про надання у користування 0,05 га. для випасу худоби.

Громадянин ОСОБА_3 звертався 27.07.2015 року про надання йому у користування 0,03 га.

Рішеннями Майданської сільської ради від 18 вересня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відмовлено у наданні земельних ділянок з мотивів, що вказані ділянки не сформовані як окремі ділянки та входять в уже надану рішенням 34 сесії 06 скликання від 26 червня 2015 року ОСОБА_5 земельну ділянку.

У матеріалах справи міститься копія звернення голови Майданської сільської ради ОСОБА_8 до депутатів Майданської сільської ради зі змісту якого слідує, що оскаржуване рішення винесено на розгляд сесії не підготовленим та без розгляду його земельною комісією. Також вказано, що прийнятим рішенням порушено права членів Майданської територіальної громади: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6

На вказане звернення Майданська сільська рада належним чином не відреагувала та доказів усунення порушень земельного законодавства суду не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

г) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Приписами ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що при прийнятті оскаржуваного рішення, Відповідач допустив порушення порядку надання земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_11, чим порушив права власників суміжних землеволодінь, а відтак оскаржуване рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Вказаній обставині суд першої інстанції належної оцінки не дав, що і призвело до ухвалення рішення із порушеннями норм процесуального права.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції невірно застосовано до вказаних спірних правовідносин положення статті 171 КАС України, оскільки, предметом спору у даній справі є рішення, яке за своєю природою є актом індивідуальної дії, а не нормативно правовим актом, як на те посилається суд першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час її розгляду, а відтак, наявні підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

За змістом ч. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Зважаючи на викладене, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність стягнути на користь ОСОБА_6 1023,12 грн. (одна тисяча двадцять три гривні дванадцять копійок) та ОСОБА_3 535,92 грн. (п'ять сот тридцять п'ять гривень дев'яносто дві копійки) документально підтверджених судових витрат, за рахунок бюджетних асигнувань Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 29 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання протиправними дій відповідача, визнання незаконним та скасування рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області 34 сесії 06 скликання від 26 червня 2015 року про надання ОСОБА_5 земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га., яка знаходиться за адресою: Вінницька область, Вінницький район, АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_6 1023,12 грн. (одна тисяча двадцять три гривні дванадцять копійок) та ОСОБА_3 535,92 грн. (п'ять сот тридцять п'ять гривень дев'яносто дві копійки) документально підтверджені судові витрати, за рахунок бюджетних асигнувань Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 18 серпня 2016 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.