Справа № 804/1280/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-05-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 р. Справа № 804/1280/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участю секретаря судового засідання: Бузякова М.Р.,
представника позивача: Пічко Р.С.
представника відповідача: Макушенцевої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ»
до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС
про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності позивача дійшов помилкового висновку про порушення останнім приписів податкового законодавства, заниження податку на додану вартість у березні, квітні 2015р. на суму 649 554,74грн. та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.24) за липень 2015р. у сумі 38 664,89грн., оскільки позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість згідно податкових накладних, виписаних контрагентами позивача ТОВ «Капелоу», ПП «Сунатко», ТОВ «Проектбудсервіс», ТОВ «НВП Аріадна». ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв», ТОВ «НВП Система» в ході здійснення реальних господарських операцій за договорами, укладеними з цими суб'єктами господарювання. Вказані правочини недійсними в судовому порядку не визнавалися та є реальними, що посвідчується відповідними первинними документами, які були надані до перевірки; натомість, акт перевірки не містить фактів, які б спростовували підтвердження цими первинними документами відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між сторонами даних правочинів. На спростування висновків податкового органу позивач посилається на те, що вид, обсяг господарських операцій з зазначеними контрагентами підтверджується належним чином оформленими первинними документами, змінами в майновому стані підприємства, використанням отриманих послуг та товарів в господарській діяльності підприємства.
У судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлений адміністративний позов у повному обсязі та, посилаючись на викладені у ньому доводи, просив повністю його задовольнити. Додатково надав письмові пояснення, в яких зазначено про порядок виконання ремонтних робіт на підприємстві позивача ПП «Сунатко», перелік виконаних робіт, порядок допуску працівників на об'єкт. Стосовно господарських взаємовідносин з ТОВ «НВП Система» пояснено про їх тривалий характер (протягом 10 років), а щодо продукції ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Медвейв», ТОВ «Сантеррафарм» додатково долучено копії документів на отриманий від зазначених постачальників товар, а саме: висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікати аналізу, паспорти якості, а також довідки щодо складського зберігання залишків продукції цих постачальників (за виключенням ТОВ «Сантерафарм») станом на 16.05.2016р. З приводу тверджень податкового органу про порушення податкового законодавства контрагентами позивача, як-то відсутність трудових ресурсів, тощо, зазначив, що чинне податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів, відсутності у них кваліфікованого персоналу, основних фондів тощо.
Відповідач пред'явлений адміністративний позов не визнав, подав на нього письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, які призвели до заниження податку на додану вартість у березні, квітні 2015р. на суму 649 554,74грн. та завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.24) за липень 2015р. у сумі 38 664,89грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Капелоу», ПП «Сунатко», ТОВ «Проектбудсервіс», ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв», ТОВ «НВП Система», оскільки правочини, укладені з цими контрагентами, не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Так, за результатами аналізу баз даних встановлено що у ТОВ «Капелоу» відсутні трудові ресурси, необхідні для виконання послуг з виконання програмної частини по інтеграції приводного роликового конвеєра керованого ПЛК з спіральним конвеєром, монтажу механічної частини конвеєра (монтаж секцій, монтаж опор, збирання секцій та опор), монтажу системи контролю (встановлення контролерів, датчиків, налаштування датчиків, плат управління, монтаж сигнальної електричної мережі), монтажу силової електричної мережі конвеєра, та пусконалагоджувальних робіт, а інших юридичних або фізичних осіб підприємство не залучало; крім того, не встановлено ланцюг придбання товару у ТОВ «Капелоу». Щодо взаємовідносин з ПП «Сунатко» в ході перевірки не надано документальною підтвердження передачі Замовником Підряднику проектної (Робочої) документації та будівельних майданчиків на об'єктах будівництва, не надано перелік осіб, яким ПП «Сунатко» надано повноваження на виконання певного виду робіт на об'єктах будівництва, а згідно податкової інформації встановлено відсутність у ПП «Сунатко» необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності в зв'язку з відсутністю необхідних трудових ресурсів, основних фондів, необхідних для виконання ремонтно-будівельних робіт та не підтверджено залучення ПП «Сунатко» до виконання ремонтно-будівельних робіт інших юридичних або фізичних осіб. По взаємовідносинам з ТОВ «Проектсервісбуд» стверджено, що в акті виконаних робіт не зазначено адресу фактичного виконання монтажних робіт та не зазначено монтажні роботи якого обладнання здійснювались, а ТОВ «НВП «Аріадна» фактично не здійснювало виробництво біологічно активних добавок, реалізованих на адресу ТОВ «БаДМ» у зв'язку з відсутністю виробничого обладнання та відсутністю факту придбання сировини для виробництва. ТОВ «Сантерра Фарм» та ТОВ «Медвейв» не здійснювало постачання медичних товарів у зв'язку з не підтвердженням факту придбання зазначеного товару по ланцюгу постачання, а ТОВ «НВП «Система» фактично не надавало послуг по монтажу систем відеоспостереження у зв'язку з не підтвердженням факту придбання товарів по ланцюгу постачання.
Представник відповідача у судовому засіданні також заперечував проти задоволення пред'явленого адміністративного позову, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За результатами означеної перевірки складено акт від 12.02.2016р. № 25/28-01-50-31816235, яким зафіксовано встановлене під час перевірки порушення позивачем приписів п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого ТОВ «БаДМ» занижено податок на додану вартість у сумі 649 554,74 грн., в т.ч.: за квітень 2015 року в сумі 633 154,74 грн.; за травень 2015 року в сумі 16 400,00 грн.; завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.24) за липень 2015 року у сумі 38 664,89 грн. (т.1 а.с.19-71).
Висновки означеного акта перевірки обґрунтовані тим, що позивачем протягом періоду, що перевірявся, було укладено правочини з контрагентами ТОВ «Капелоу», ПП «Сунатко», ТОВ «Проектбудсервіс», ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв», ТОВ «НВП Система», які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними, підтвердженням чого є наступне:
- за результатами аналізу баз даних встановлено що у ТОВ «Капелоу» відсутні трудові ресурси, необхідні для виконання послуг з виконання програмної частини по інтеграції приводного роликового конвеєра керованого ПЛК з спіральним конвеєром, монтажу механічної частини конвеєра (монтаж секцій, монтаж опор, збирання секцій та опор), монтажу системи контролю (встановлення контролерів, датчиків, налаштування датчиків, плат управління, монтаж сигнальної електричної мережі), монтажу силової електричної мережі конвеєра, та пусконалагоджувальних робіт, а інших юридичних або фізичних осіб підприємство не залучало;
- не встановлено ланцюг придбання товару у ТОВ «Капелоу»;
- в ході перевірки не надано документальною підтвердження передачі Замовником Підряднику ПП «Сунатко» проектної (Робочої) документації та будівельних майданчиків на об'єктах будівництва, не надано перелік осіб, яким ПП «Сунатко» надано повноваження на виконання певного виду робіт на об'єктах будівництва, а згідно податкової інформації встановлено відсутність у ПП «Сунатко» необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності в зв'язку з відсутністю необхідних трудових ресурсів, основних фондів, необхідних для виконання ремонтно-будівельних робіт та не підтверджено залучення ПП «Сунатко» до виконання ремонтно-будівельних робіт інших юридичних або фізичних осіб;
- в акті виконаних робіт ТОВ «Проектсервісбуд» не зазначено адресу фактичного виконання монтажних робіт та не зазначено монтажні робот якого обладнання здійснювались;
- ТОВ «НВП «Аріадна» фактично не здійснювало виробництво біологічно активних добавок, реалізованих на адресу ТОВ «БаДМ» у зв'язку з відсутністю виробничого обладнання та відсутністю факта придбання сировини для виробництва;
- ТОВ «Сантерра Фарм» та ТОВ «Медвейв» не здійснювало постачання медичних товарів, а ТОВ «НВП «Система» фактично не надавало послуг по монтажу систем відео спостереження у зв'язку з не підтвердженням факту придбання товарів по ланцюгу постачання.
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування вищевказаних податкових повідомлень рішень, суд зважає на наступне.
За приписами п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
При цьому п.198.2 ст.198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх подальшого використання в господарській діяльності.
Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, а також пов'язана із господарською діяльністю платника податків.
При цьому п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.200.1-п.200.3 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б)залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.
Як підтверджено матеріалами справи, між ТОВ «БаДМ» та ТОВ «Капелоу» укладено договір поставки та монтажу обладнання №17-2014/12 від 17.12.2014р. з додатками, на підставі якого сформовано податковий кредит за лютий та квітень 2015року (т.1 а.с.72-77), а також договір поставки та монтажу обладнання № 25-2015/03 від 25.03.2015 р.) з додатками, на підставі якого сформовано податковий кредит за квітень 2015року (т.1 а.с.78-84).
На виконання договірних зобов'язань ТОВ «Капелоу» здійснено роботи по монтажу додаткового обладнання та переміщення приводного багатозонного роликового конвеєру, керованого ПЛК на загальну суму 264 373,83 грн. (у т.ч. ПДВ 44 062,31 грн.), а також постачання товарів (привідний багатозонний роликовий конвеєр керований ПЛК, гравітаційні стелажі в комплекті з неприводним роликовим конвеєром, б/в, ящики для гравітації тип РК-2 500*315*200,б/в) на загальну суму 2 149 604 грн. (у т.ч. ПДВ 358 267,3 грн.).
Зміст та обсяг господарських операцій між ТОВ «Капелоу» та ТОВ «БаДМ» відображено в податкових, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, акті приймання-передачі виконаних робіт, технічному паспорті, сертифікаті відповідності (т.1 а.с. 85-117).
Розрахунки з ТОВ «Капелоу» за придбаний товар та послуги проведено в безготівковій формі (т.1 а.с. 87-91).
Посилання відповідача на те, що позивач не мав фактичної (реальної) господарської діяльності з ТОВ «Капелоу» з огляду на недостатню кількість трудових ресурсів та відсутність матеріальних ресурсів, за недоведеності відповідачем зв'язку цього факту з неможливістю виконати вищенаведеним контрагентом позивача договірні зобов'язання перед позивачем з використанням залучених ресурсів, не можуть слугувати достатнім свідченням безтоварності розглядуваних операцій та недобросовісності позивача як платника податків.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ТОВ «Капелоу», на суму 358 983,11 грн., в тому числі за лютий 2015р. 44 062,31 грн.; за квітень 2015р. 314 920,80 грн.
На виконання договірних зобов'язань ПП «Сунатко» здійснені ремонтні роботи адміністративної частини за адресою вул. Панікахи, 2, м. Дніпропетровськ. Результатом ремонтних робіт є відремонтовані приміщення переговорної, коридору, відділу закупок, що розташовані на 6-му поверсі, а також приймальня та кабінети, що розташовані на 5-му поверсі. Адміністративна частина будівлі, в якій проводилися ремонтні роботи не входить до ліцензованого аптечного складу, що підтверджується актом виконаних робіт (послуг) від 14.01.2015р. №141027-5, паспортом аптечного закладу від 12.12.2011р., а також план-схемою 5-го та 6-го поверхів будівлі ТОВ «БаДМ» по вул. Панікахи, 2 в м. Дніпропетровську.
На аптечному складі № 11 за адресою м. Вінниця, вул. Ватутіна, 137, було відремонтовано дах над складським приміщенням, включаючи відділ експедиції. Зазначене нежитлове приміщення знаходиться у користуванні ТОВ «БаДМ» на підставі договору здачі в оперативну оренду нежитлових приміщень № 140 від 01.01.2015р. На аптечному складі № 14 за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, 27, ремонтними роботами було охоплено як внутрішні приміщення складу, так і зовнішні, відповідно до план-схем аптечних складів.
Зміст та обсяг господарських операцій ТОВ «БаДМ» та ПП «Сунатко» в повній мірі відображено в податкових накладних, актах виконаних робіт (послуг) (т.1 а.с. 122-135).
Розрахунки з ПП «Сунатко» за послуги проведено в безготівковій формі (т.1 а.с. 131-132).
Стосовно посилань податкового органу в акті перевірки від 12.02.2016р. № 25/28-01-50-31816235 про ненадання в ході перевірки документального підтвердження передачі Замовником Підряднику проектної (Робочої) документації та будівельних майданчиків (фронту робіт), а також переліку осіб, яким ПП «Сунатко» надано повноваження на виконання певного виду робіт на об'єктах будівництва: АС№11 у м. Вінниця та АС №14 (РЦ Ударників) в м. Дніпропетровську, суд зазначає наступне.
Відсутність проекту на ремонтні роботи, на що посилається Відповідач, не може свідчити про фіктивність господарської операції (її відсутність), оскільки обов'язковість проекту передбачена нормами Господарського кодексу України для суб'єктів господарювання при фінансуванні таких робіт з державного або місцевого бюджетів. ТОВ «БаДМ» залучало ПП «Сунатко» до проведення ремонтних робіт на своїх аптечних складах, які знаходяться у ТОВ «БаДМ» на праві оренди або праві приватної власності. Фінансування таких робіт здійснювалося виключно коштами ТОВ «БаДМ».
Крім того, з пояснень представника позивача судом встановлено, що допуск робітників ПП «Сунатко» для виконання ремонтних робіт на всіх об'єктах було погоджено заступником директора департаменту збуту з розвитку складів Резником П.М. із директором департаменту безпеки ТОВ «БаДМ» Шемендюком С.В.
Зазначене свідчить, що висновок відповідача про відсутність проекту ремонтно-будівельних робіт та переліку допущених до робіт осіб, що нібито підтверджує відсутність господарської операції між ТОВ «БаДМ» та ТОВ «Сунатко», не відповідає податковому законодавству (оскільки вимоги до наявності таких документів в ньому не містяться).
Суд також критично ставиться до тверджень контролюючого органу про відсутність у ПП «Сунатко» необхідних умов для здійснення фінансово-господарської діяльності в зв'язку з відсутністю необхідних трудових ресурсів, основних фондів, необхідних для виконання ремонтно-будівельних робіт та не підтвердження залучення ПП «Сунатко» до виконання таких робіт інших юридичних або фізичних осіб, з огляду на зазначені вище обґрунтування.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ПП «Сунатко», за лютий 2015р. на суму 34 901,40 грн.
Крім того, між ТОВ «БаДМ» та ТОВ «Проектсервісбуд» укладено Договір №71 від 15.08.2013р. монтажу систем вентиляції, кондиціювання та опалення приміщень, на підставі якого сформовано податковий кредит за період лютий 2015р. на суму 15 250,91 грн. (т.1 а.с.136-139).
На виконання договірних зобов'язань ТОВ «Проектсервісбуд» здійснено монтажні роботи та поставлено товар - внутрішній блок Mitsubishi Elektrik PKA-RP 100KAL та зовнішній блок Mitsubishi Elektrik PU-P100 YHAR3.
Зміст та обсяг господарських операцій ТОВ «БаДМ» та ТОВ «Проектсервісбуд» відображено в податкових та видаткових накладних, акті надання послуг (т.1 а.с.140-142, 145-147).
Розрахунки з ТОВ «Проектсервісбуд» за послуги та придбаний товар проведено в безготівковій формі (т.1 а.с.143-144).
З пояснень представника позивача встановлено, що внутрішній блок Mitsubishi Elektrik PKA-RP 100KAL та зовнішній блок Mitsubishi Elektrik PU-P100 YHAR3 використано у системі кондиціювання серверної в офісі.
В акті перевірки від 12.02.2016р. № 25/28-01-50-31816235 на аркуші 21 (т.1 а.с.39) податковий орган робить висновок, що ТОВ «Проектсервісбуд» в лютому 2015 року фактично не виконувались монтажні роботи з монтажу внутрішнього блоку Mitsubishi Elektrik PKA-RP 100KAL та зовнішнього блоку Mitsubishi Elektrik PU-P100 YHAR3 у зв'язку з не підтвердженням факту поставки зазначеного обладнання ТОВ «Проектсервісбуд» по ланцюгу постачання ТОВ «Проектсервісбуд» - ТОВ «Київклімат» - ТOB «Адаферон Агро Торг» - ТОВ «Перший Дистриб'ютор», оскільки ТОВ «Перший Дистриб'ютор» податкову звітність не подає з березня 2015р., свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 26.10.2015р.
Суд критично ставиться до таких доводів відповідача, з огляду на те, що свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 26.10.2015р., в той час як відносини між підприємством позивача та контрагентом ТОВ «Проектсервісбуд», що досліджуються відбулися у лютому 2015р. Навіть у разі якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування податку на додану вартість за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за поставлені товари і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.
При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обов'язку платників податків одержувачів товарів (послуг) вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.
Отже, суд також приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ТОВ «Проектсервісбуд», за лютий 2015р. на суму 15 250,91 грн.
Судом встановлено, що між ТОВ «БаДМ» та ТОВ «НВП Система» укладено договори №1405 від 14.02.2014р. на технічне обслуговування систем охоронної сигналізації, відеоспостереження і доступу; №1501 від 30.01.2014р. на постачання, монтаж та пусконалагоджування системи відео спостереження; №1503 від 13.02.2015р. на постачання, монтаж та пусконалагоджування системи відео спостереження; №1423 від 08.12.2014р. на постачання, монтаж та пусконалагоджування системи відео спостереження; №1508 від 16.06.2015р. на постачання, монтаж та пусконалагоджування системи відео спостереження; №1511 від 06.07.2015р. на постачання, монтаж та пусконалагоджування системи відео спостереження, на підставі яких сформовано податковий кредит у лютому, березні, квітні 2015р. на суму 142 338,74 грн. (т.1 а.с.217-220, 223-226, 229-233).
На виконання договірних зобов'язань ТОВ «НВП Система» виконано роботи (послуги), зміст та обсяг яких відображено в податкових та видаткових накладних, актах виконаних робіт (послуг), кошторисах виконаних робіт (т.1 а.с.221-222, 227-228, 234-237, 244-251; т.2 а.с.1-12).
Розрахунки з ТОВ «НВП Система» за послуги проведено в безготівковій формі (т.1 а.с. 238-243).
Під час судового засідання з пояснень представника позивача судом встановлено, що системи сигналізації та відеоспостереження змонтовані на всіх об'єктах нерухомості, які використовуються ТОВ «БаДМ» у господарській діяльність. Їх модернізація, ремонт, оновлення є предметом господарських взаємовідносин між підприємствами: між ТОВ «БаДМ» та ТОВ «НВП «Система» протягом 10-ти років існують сталі типові щодо їх змісту господарські відносини (з 2006р., що підтверджується договором № 39/257 від 11.01.2006р.).
Суд не погоджується з доводами податкового органу про відсутність постачання та монтажу ТОВ «НВП «Система» на користь ТОВ «БаДМ» систем відеоспостереження та сигналізації, оскільки суб'єкти господарювання, в яких придбавалося обладнання ТОВ «НВП «Система», закуповувало це обладнання у суб'єктів господарювання, в яких анульовано свідоцтво платника податків або на адресу яких не зареєстровано податкові накладні, а отже, неможливо встановити походження товару, оскільки, виходячи з принципу індивідуальної відповідальності позивач не повинен нести відповідальність за господарську діяльність своїх контрагентів, зокрема несплату податків чи недостовірність відомостей.
У свою чергу, в постанові Верховного Суду України від 01.06.2010р. у справі № 21-573во10 судді дійшли висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Практикою Європейського Суду з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009р. зазначив, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.
Отже, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ТОВ «НВП Система», у лютому, березні, квітні 2015р. на суму 142 338,74 грн.
Судом встановлено, що позивачем з ТОВ «НВП Аріадна» укладено Договір №4 від 01.08.2014р. поставки біологічно активних добавок, на підставі якого сформовано податковий кредит у березні, квітні 2015р. на суму 50 598,47 грн. (т.1. а.с. 148-149). Також позивачем з ТОВ «Сантерра Фарм» укладено договір №4/2013 від 03.01.2013р. поставки кремів, гелів, бальзамів, на підставі якого сформовано податковий кредит у березні 2015р. на суму 69 747 грн. (т.1. а.с. 188-189). Крім того, позивачем укладено з ТОВ «Медвейв» договір поставки №2/2015 від 07.04.2015р., на підставі якого сформовано податковий кредит у травні 2015р. на суму 16 400 грн. (т.1. а.с. 209-212).
На виконання договірних зобов'язань ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв» здійснено поставку товару (біологічно активні добавки, креми, гелі, бальзами), зміст та обсяг яких відображено в податкових та видаткових накладних, товарно-транспортних накладних (т.1 а.с. 158-187, 190-200, 204-208, 213-214).
Розрахунки з ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв» за придбаний товар проведено в безготівковій формі (т.1 а.с. 150-157, 201-203, 215-216).
Під час судового засідання з пояснень представника позивача судом встановлено, що придбаний товар позивачем реалізовано аптечним закладам.
Крім того, з аркушу 26 акту перевірки від 12.02.2016р. № 25/28-01-50-31816235 (т.1 а.с.44) встановлено, що під час перевірки ТОВ «БаДМ» надано копії сертифікатів якості біологічно активних добавок, згідно яких ТОВ «НВП «Аріадна» являється виробником. Згідно видаткових накладних та сертифікатів якості встановлено, що біологічно активні добавки, реалізовані в березні 2015 року на адресу ТОВ «БаДМ», виготовлено протягом січня - квітня 2015р. У видаткових накладних вказано серію товару, яка відповідає періоду виготовлення продукції, вказаному у сертифікаті якості товару.
Також в акті перевірки зазначено, що ТОВ «БаДМ» надано копії сертифікатів якості медичних товарів, придбаних у ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв» (т.1 а.с. 48, 52). Додатково позивачем долучено до матеріалів справи висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікати аналізу, паспорти якості, а також довідки щодо складського зберігання залишків продукції цих постачальників (за виключенням ТОВ «Сантерафарм») станом на 16.05.2016р.
В обґрунтування відсутності господарських операцій з ТОВ «Аріадна» як виробником біологічно-активних добавок податковий орган посилається на відсутність виробничого обладнання та відсутність факту придбання сировини (обрив ланцюга постачання), а в обґрунтування відсутності господарських операцій з ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв» - на не підтвердження факту постачання медичних товарів по ланцюгу постачання.
Суд не може прийняти такі твердження відповідача, оскільки підприємство не може нести відповідальність за порушення податкового законодавства та податкової дисципліни його контрагентами, що обґрунтовано вище. Платник податків не може нести відповідальність за дії контрагентів при відсутності вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).
Конституційний принцип індивідуалізації відповідальності знайшов своє відображення в Постановах ВСУ від 06.04.2004 р. у справі №8/140, від 29.10.2010 р. у справі №21-14-а10, від 31.01.2010 р. у справі № 21-47а10, де встановлено, якщо контрагент платника податку не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це не тягне відповідальності та негативних наслідків для самого платника податку.
Більш того, згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» віл 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до ч.2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Судом також при вирішенні спору з податковим органом застосовані три основні рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес АД» проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03).
Отже, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними: ТОВ «НВП Аріадна» у березні, квітні 2015р. на суму 50 598,47 грн.; ТОВ «Сантерра Фарм» у березні 2015р. на суму 69 747 грн.; ТОВ «Медвейв» у травні 2015р. на суму 16 400 грн.
Таким чином, факт реальних господарських операцій ТОВ «БаДМ» з ТОВ «Капелоу», ПП «Сунатко», ТОВ «Проектбудсервіс», ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв», ТОВ «НВП Система» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача, що відбувалися у зв'язку зі здійсненням оплати за отримані послуги та товари.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не було надано належних та допустимих доказів нікчемності означених договорів, фіктивної господарської діяльності контрагентів позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв'язку укладених угод з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаних підприємств за ухилення від сплати податків або за інші податкові правопорушення, а також, що укладені правочини порушують публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.
Зміст укладених позивачем з ТОВ «Капелоу», ПП «Сунатко», ТОВ «Проектбудсервіс», ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв», ТОВ «НВП Система» договорів не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цих угод не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.
Також слід зазначити, що не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем правомірно було сформовано податковий кредит за податковими накладними, виписаними ТОВ «Капелоу», ПП «Сунатко», ТОВ «Проектбудсервіс», ТОВ «НВП Аріадна», ТОВ «Сантерра Фарм», ТОВ «Медвейв», ТОВ «НВП Система» у сумі 649 554,74 грн., в тому числі за квітень 2015р. у сумі 633 154,74 грн.; за травень 2015р. у сумі 16 400,00 грн.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БаДМ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Турова