Справа № 2а-19384/09/0570
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2010-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова І.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2010 року справа №2а-19384/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенка І.В., Малашкевича С.А.

ВСТАНОВИЛА:

13 листопада 2009 року Відкрите акціонерне товариство «Донецькобленерго» звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у місті Дебальцеве Донецької області про визнання дій щодо самовільної зміни у жовтні 2009 року призначення платежу при сплаті страхових внесків за серпень, вересень 2009 року в рахунок погашення інших платежів без рішення суду про стягнення цих платежів та без звернення у встановленому порядку до органу державної виконавчої служби про примусове стягнення зазначених платежів протиправними та зобовязання відповідача зарахувати сплачені Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» страхові внески за серпень та вересень 2009 року відповідно до призначення платежу, зазначеного у платіжних дорученнях.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року у задоволенні позовних вимог ВАТ «Донецькобленерго» відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ВАТ «Донецькобленерго» звернулось до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, просили постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що частиною 5 статі 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що відповідач спрямував кошти на погашення недоїмки, пені та фінансових санкцій які виникли у попередні роки , зарахувавши їх в частині боргу за рішенням суду, яке набрало чинності, а не в рахунок поточних внесків , а тому вважає, що дії відповідача щодо зміни призначення платежу суперечать вимогам вказаного закону.

Апелянт зазначив, що відповідач порушив порядок стягнення пенсійних платежів, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби, тобто дії відповідача щодо стягнення фінансових санкції без звернення до суду, виконавчої служби є неправомірними.

Крім цього, в апеляційній скарзі зроблено посилання, на те що згідно з п.3.1.1 статі 3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

В судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав надіслані заперечення та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, з тих підстав, що постанова суду першої інстанції прийнята з урахуванням всіх обставин по справі, з додержанням вимог діючого законодавства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

01 жовтня 2009 року ВАТ «Донецькобленерго» стало відомо, що станом на 01 жовтня 2010 року за особовим рахунком Структурної одиниці Миронівська ТЕС ВАТ «Донецькобленерго» щодо відрахувань до Пенсійного фонду України, який ведеться Управлінням Пенсійного фонду України в місті Дебальцеве Донецької області, утворилась недоїмка по відрахуванням на соціальне страхування та збору на обовязкове державне пенсійне страхування за серпень та вересень 2009 року у сумі 212609 грн.

На запит ВАТ «Донецькобленерго» до УПФУ в місті Дебальцеве Донецької області про причини невідповідності даних з особового рахунку, 06 жовтня 2009 року позивачем було отримано відповідь (арк.спр.9), відповідно до якої інформація щодо утворення недоїмки за особовим рахунком за серпень та вересень 2009 року підтвердилась, щодо причини утворення недоїмки зазначалось, що при перерахуванні ВАТ «Донецькобленерго» страхових внесків до бюджету Пенсійного фонду України за серпень, вересень 2009 року, УПФУ в місті Дебальцеве Донецької області самостійно змінило призначення платежу та зарахувало платежі за серпень та вересень 2009 року в рахунок сплати пені та штрафних санкцій, які утворилися ще у 2007 році. При цьому, як зазначено у листі, УПФУ в місті Дебальцеве Донецької області керувалось п.5 статі 106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року. Додатково, було повідомлено, що за несвоєчасну сплату страхових внесків (серпень, вересень 2009 року), будуть застосовані штрафні санкції у розмірі 10%.

Частиною 5 статті 106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року передбачено, що за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Тобто, нормою цієї статті, чітко визначена черговість спрямування коштів на погашення недоїмки, пені та фінансових санкції, але не встановлена залежність від дати виникнення заборгованості. Тому, поки у страхувальника існують зобовязання по сплаті страхових внесків, і в разі визначення страхувальником в платіжному документі призначення платежу саме на сплату недоїмки, пені, фінансових санкцій, ці суми погашають сплату недоїмки у порядку календарної черговості їх виникнення. Зміна Пенсійним фондом призначення платежу, який було визначено позивачем у платіжних дорученнях, приписами Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, не передбачена.

Згідно пункту 6 статті 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал. При цьому в разі здійснення протягом базового звітного періоду виплат (виплати доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, страхувальники одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати (дохід). У разі несплати авансових платежів до страхувальників застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Як було встановлено судом апеляційної інстанції, позивач в серпні, вересні 2009 року сплатив в більшій частині авансові платежі, з яких, нормами частини 5 статті 106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, не передбачено зарахування недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Абзацом 8 пункту 3 статі 106 Закону України № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року передбачено, що у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби або має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки.

Таким чином, стягнення недоїмки із сплати страхових внесків виконується державною виконавчою службою, відповідно до поданої Пенсійним фондом вимоги або за рішенням суду про стягнення недоїмки.

З огляду на зазначене самостійна зміна відповідачем призначення платежу, без звернення до суду або відповідної виконавчої служби, є незаконною та такою, що порушує вимоги Закону України № 1058-IV .

У судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що спрямовані позивачем страхові внески ( авансові платежі) за серпень-вересень 2009 року дійсно були спрямовані на погашення заборгованості за рішенням Пенсійного фонду № 172 від 17 квітня 2007 року, яке набуло чинності 19 лютого 2009 року відповідно до рішень першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Однак, відповідач не надав суду доказів, відносно того, що за вищевказаними рішенням суду він звертався до відповідного органу виконавчої служби щодо стягнення цієї заборгованості.

Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000, № 2181-III, який є спеціальним законом з питань оподаткування, установлено порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Пунктом 3.1.1. статті 3 вищевказаного закону визначено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Пунктом 19.6 статті 18 вищезазначеного закону, зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить нормам цього Закону.

Тобто, аналізуючи вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач без врахування вимог діючого законодавства України, неправомірно змінив призначення платежу та зарахував сплачені позивачем авансові платежі за серпень, вересень 2009 року в рахунок погашення інших платежів, без відповідного рішення суду або виконавчого документу.

Згідно підпунктів 1, 3 частини 2 статі 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд у разі задоволення адміністративного позову може визнати противоправними дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень та зобовязати відповідача вчинити певні дії або утриматись від вчинення певних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що приймаючи самовільно рішення про зміну у жовтні 2009 року призначення платежу при сплаті позивачем страхових внесків за серпень, вересень 2009 року та зарахування їх в рахунок погашення інших платежів, відповідач діяв всупереч вимогам діючого законодавства, оскільки не мав законних підстав для прийняття такого рішення.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не повно зясовані обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 94,160, 167, 184, 195, 196,п.3 ч.1ст. 198, п.4 ч.1ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року по справі № 2а-19384/09/0570 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2009 року по справі № 2а-19384/09/0570 - скасувати.

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» до Управління Пенсійного фонду України у місті Дебальцеве Донецької області по справі № 2а-19384/09/0570 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у місті Дебальцеве Донецької області щодо самовільної зміни у жовтні 2009 року призначення платежу при сплаті Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» страхових внесків (авансових платежів за серпень та вересень 2009 року та зарахування сплачених Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» за серпень, вересень 2009 року авансових платежів в рахунок погашення інших платежів без рішення суду про стягнення цих платежів та без звернення у встановленому порядку до відповідного органу державної виконавчої служби про примусове стягнення зазначених платежів.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у місті Дебальцеве Донецької області зарахувати сплачені Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» страхові внески (авансові платежі) за серпень та вересень 2009 року відповідно до призначення платежу, зазначеного у платіжних дорученнях.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 квітня 2010 року. Повний текст складено 02 квітня 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Т.Г.Арабей

Судді: І.В.Геращенко

ОСОБА_2