Справа № П/811/772/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Справа № П/811/772/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області (відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд зобов'язати відповідача видати сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 по Коритно-Забузькій сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, розмір земельної ділянки (паю) становить 5,54 умовних кадастрових гектарів.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що згідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП імені Телішевського, запис за №294, на ім'я ОСОБА_1 було зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 по Коритно-Забузькій сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, розмір земельної частки (паю) становить 5,54 умовних кадастрових гектарів. Однак, з невідомих причин 06.05.1999 р. сертифікат було вилучено, про що зроблена відмітка у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Як вказує позивачка, пізніше вона дізналась, що причиною таких дій було те, що вона була громадянкою іншої держави (Республіка Молдова). Так, на сьогоднішній день, позивач являється громадянкою України, проте відповідач відмовляється повертати даний сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 хоча по суті право на земельну частку (пай) позивачем вже набуте, інша справа, оформити у приватну власність зазначений пай та отримати відповідні правовстановлюючі документи на землю, які нададуть право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, остання не може, що й стало підставою для звернення до суду.

Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала (а.с.63).

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, просив справу розглядати без його участі у зв'язку із відсутністю коштів на відрядження (а.с.56). При цьому, з поданих до суду пояснень від 08.07.2016 р. №10-28-99.4-1086/15-16 (а.с.30) зазначено, що заперечень щодо позовної заяви не має.

Відтак, справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП імені Телішевського (запис №294 від 07.09.1997 року), на ім'я ОСОБА_1 було зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 по Коритно-Забузькій сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, розмір земельної частки (паю) становить 5,54 умовних кадастрових гектарів (а.с.58).

Вказане також підтверджується довідкою від 23.10.2015 р. за №Д-147/0-141/6-15 (а.с.59).

Проте, з причин того, що на день видання сертифіката позивачка не була громадянкою України, а відповідно до Земельного кодексу України від 18.12.1990 р. №561-12 тільки громадяни України мають право на одержання земельних ділянок у власність, 06.05.1999 року сертифікат НОМЕР_2 було вилучено. Зазначене підтверджується сторонами по справі, а також довідкою від 05.04.2016 року №142 (а.с.13).

Відповідно до довідки Коритно-Забузької сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 21.04.2016 року за № 154 зазначено, що позивачу по справі на території Коритно-Забузької сільської ради при розпаюванні земель КСП ім.. Телішевського, дійсно була виділена земельна ділянка №53, площею 5,36 га ріллі (а.с.10-11), та знаходиться у користуванні ТОВ АПК "Розкішна" (довідка від 21.04.2016 року №153) (а.с.12).

Отже, ОСОБА_1 набула право на земельну частку (пай), однак оформити у приватну власність дану земельну ділянку (пай) та отримати відповідні правовстановлюючі документи на право володіння, користування та розпоряджання якою не має можливості.

На сьогоднішній день позивачка являється громадянкою України, про що свідчить паспорт НОМЕР_3, виданий 06.06.2002 р. Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с.7-8).

Позивачка звернулась до відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі із письмовою заявою про видану сертифіката НОМЕР_2, на що 16.12.2015 р. відповідач повідомив про відсутність законних повноважень щодо вчинення вказаних дій (а.с.16).

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначаються Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 р. № 899-IV (далі - Закон № 899).

Згідно ст.1 Закону №899-IV право на земельну частку (пай) мають:

колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);

громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

За приписами статті 2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

свідоцтво про право на спадщину;

посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п'ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Отже, земельний сертифікат - це в першу чергу документ, який засвідчує право його власника на земельну частку (пай) та визначає її умовний розмір і вартість.

Згідно ст.3 Закону № 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно ст.5 Закону № 899-IV сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема: приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Згідно пункту 2 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994 року за № 666, кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

А Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року за № 720/95 визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Як зазначалось, позивачу на території Коритно-Забузької сільської ради при розпаюванні земель КСП імені Телішевського, дійсно була виділена земельна ділянка площею 5,54 га (умовних кадастрових гектарів), про що виданий сертифікат НОМЕР_2.

Зазначене право позивача на дану земельну частку (пай), так само як і підстави видання позивачу сертифіката КР № 0188540, ніким не заперечується.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. При цьому, за приписами частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, розглянувши наявні в справі документи та матеріали, враховуючи те, що право на земельну частку (пай) за позивачем, так само як і підстави видання їй сертифіката КР № 0188540, ніким не заперечується, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (т.1 а.с.2).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Зобов'язати відділ Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай), НОМЕР_2 по Коритно-Забузькій сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, розмір якої становить 5,54 умовних кадастрових гектарів.

Присудити ОСОБА_1, код - НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Кіровоградської області судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько