Справа № 802/1019/16-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 серпня 2016 р. Справа № 802/1019/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді Бошкової Юлії Миколаївни,

суддів Воробйової Інни Анатоліївни,
Дмитришеної Руслани Миколаївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Мельника В.С.,

представника позивача: Середенка М.М.,

представника відповідача 1: Єрмоленка Ю.О.,

представника відповідача 2: Бондар О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Національної гвардії України (відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (відповідач 2)

про: визнання нечинним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із адміністративним позовом до Національної гвардії України (далі - відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (далі - відповідач 2) про визнання нечинними та скасування наказів, поновлення на посаді.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України. Згідно наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " за порушення вимог статей 11, 12, 13, 16, 49,120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, особисту недисциплінованість, свідоме негативне ставлення до військової служби, низьку усвідомленість свого військового обов`язку та керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) накладено дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання. Відповідно до наказу командувача Національної гвардії України №85 о/с від 14.06.2016 року "По особовому складу" на підставі наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України відповідно до ч.8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом "В" пункту 1 (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Національної гвардії України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) (зі змінами відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 10.08.2016 року) позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16.06.2016 року.

На думку позивача, підставою для видачі оскаржуваних наказів став висновок службового розслідування за фактом вчинення командиром 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшим лейтенантом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), за що позивач вже поніс адміністративну відповідальність. Крім того, зазначив, що свої службові обов`язки позивач виконував на належному рівні, а тому підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності відсутні.

Враховуючи зазначене позивач вважає, що дані накази підлягають скасуванню через безпідставність, як такі, що побудовані на припущеннях, без доведення будь-яких порушень військової дисципліни ОСОБА_1 та не можуть слугувати підставою для накладення на нього дисциплінарного стягнення та звільнення. Тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позові.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с. 44-51), в яких вказує на те, що за результатами проведення службового розслідування встановлено факт не доповіді військовослужбовця ОСОБА_1 про те, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, чим порушено ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України. При накладенні дисциплінарного стягнення та звільнені позивача зі служби повністю враховані обставини вчиненого дисциплінарного проступку, доведено наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, відповідні накази винесені уповноваженою на те особою, із дотриманням встановленої законодавством процедури, тому просить в позові відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Свою позицію виклала у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи (а.с.52-60). Крім того пояснила, що позивач в порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України не повідомив свого безпосереднього начальника про те, що уночі 20.04.2016 року відносно нього складено працівниками ДАІ протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Більш того, 20.04.2016 року взагалі не прибув на робоче місце, у зв`язку з чим йому винесено усно сувору догану. Тому, вважає, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності за встановлений дисциплінарний проступок, підставою для цього було його неналежне ставлення до виконання загальних обов`язків військовослужбовця та порушення ним військової дисципліни. Крім того, зауважила, що вимоги Статутів поширюються на військовослужбовців і поза межами виконання ними службових обов`язків.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом Командувача Національної гвардії України від 26.03.2015 року №51 зарахований до складу офіцерських кадрів Національної гвардії України, присвоєне військове звання "лейтенант" та призначено на посаду командира 2-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на автомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №4 від 08.02.2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

26.03.2016 року позивачу присвоєне чергове звання "старший лейтенант".

20.04.2016 року до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України зателефонував начальник Калинівського відділення поліції ГУ НП у Вінницькій області та повідомив, що на командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшого лейтенанта ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП., про що 20.04.2016 року командиром 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України капітаном ОСОБА_2 складено рапорт на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України підполковника ОСОБА_3 .

Рапортом командир 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України капітан ОСОБА_2 від 20.04.2016 року повідомив, що 20.04.2016 року близько 02:00 години старший лейтенант ОСОБА_1 рухався на автомобілі ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Шевченка у м. Калинівка, де був зупинений працівниками ДАІ для перевірки документів. Під час перевірки документів, працівники ДАІ виявили, що старший лейтенант ОСОБА_1 має нерозбірливу мову та специфічний запах з ротової порожнини, у зв`язку із чим працівники ДАІ доставили старшого лейтенанта ОСОБА_1 до Калинівської ЦРЛ на освідування. Згідно висновку лікаря встановлено факт вживання спиртних напоїв старшим лейтенантом ОСОБА_1 та зафіксоване алкогольне сп`яніння (1,00%), після чого працівники ДАІ склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.73).

Про відповідну подію позивач, в установленому порядку ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, не повідомив своє безпосереднє керівництво.

У зв`язку із чим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №277 від 20.04.2016 року "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню командиром 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшим лейтенантом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння) (а.с.71).

Крім того, рапортом від 20.04.2016 року командир 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України підполковника ОСОБА_3 капітан ОСОБА_2 доповів, що командир 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старший лейтенант ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин за що йому усно оголошено сувору догану (а.с.70).

Однак, 20.04.2016 року після закінчення робочого дня старший лейтенант ОСОБА_1 , все-таки прибув до військової частини НОМЕР_1 та надав заступнику командира військової частини по роботі з особовим складом підполковнику ОСОБА_4 пояснення, у рамках призначеного службового розслідування, де, зокрема, зазначив, що він близько 02:00 години рухався на автомобілі по вул. Шевченка у м. Калинівка, де був зупинений працівниками ДАІ для перевірки документів. Під час перевірки документів, працівники ДАІ виявили, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.76).

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом порушення ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, щодо відсутності доповіді про порушення транспортної дисципліни та правил дорожнього руху на транспортному засобі командиром 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшим лейтенантом ОСОБА_1 , який затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником ОСОБА_5 22.04.2016 року (а.с.74-75). Згідно даного висновку дії старшого лейтенанта ОСОБА_1 відповідно до п.18 додатку 8 наказу командувача Національної гвардії України від 26.02.2015 року №100 запропоновано кваліфікувати як дисциплінарний проступок та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового офіцерського звання.

06.04.2016 року до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України надійшла телеграма №598 із розпорядженням командувача Національної гвардії України від 06.04.2016 року №27/21/2-2035, відповідно до п.п.1.2. п.1 якого зазначено, що матеріали службових розслідувань, документи стосовно пониження, позбавлення військових звань на офіцерський склад та прапорщиків, старших прапорщиків в 10 денний термін після притягнення до адміністративної відповідальності за резонансні адміністративні порушення направляти до Головного управління Національної гвардії України (а.с.85).

Цього ж дня, 06.04.2016 року, о/с РОП на БрА 1-го БОП, в тому числі і старший лейтенант ОСОБА_1 , були ознайомлені зі змістом зазначеного вище розпорядження, про що свідчить підпис позивача (а.с.77).

Відповідно до витягу із наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " за порушення вимог статей 11, 12, 13, 16, 49,120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, особисту недисциплінованість, свідоме негативне ставлення до військової служби, низьку усвідомленість свого військового обов`язку та керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) накладено дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання (а.с.86).

На підставі наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " командиром військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України полковником ОСОБА_5 30.05.2016 року сформоване подання про звільнення колишнього старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України в запас Збройних Сил України (а.с.110).

Згідно витягу із наказу командувача Національної гвардії України №85 о/с від 14.06.2016 року "По особовому складу" на підставі наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України відповідно до ч.8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом "В" пункту 1 (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Національної гвардії України (а.с111).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) (зі змінами відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 10.08.2016 року) колишнього старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16.06.2016 року (а.с.16).

Вважаючи накази командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 ", №85 о/с від 14.06.2016 року "По особовому складу" та наказ командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами щодо їх скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Підстави та порядок проходження військової служби, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в Збройних Силах України, врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарним статутом Збройних сил України.

Статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Стаття 2 вказаного закону закріплює, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Стаття 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначає початок і закінчення проходження військової служби. Час та місце виконання обов`язків військової служби. Так, початком проходження військової служби вважається 1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу; 2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації; 3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних; 4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу. 2. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до витягу із послужного списку судом встановлено, що 01.08.2011 року ОСОБА_1 призначений на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, 03.09.2011 року прийняв військову присягу (а.с.101-102).

Крім того, 26.03.2015 року між ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту Збройних Сил України цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вступної частини Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями. Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно з ст.1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Збройні Сили України - військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Згідно з ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Положеннями ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом. Усі дисциплінарні стягнення, крім позбавлення військового звання, накладені на військовослужбовців і не скасовані до дня звільнення їх у запас чи відставку, втрачають чинність з дня звільнення.

Згідно з ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Згідно з ст.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Щодо тверджень представника позивача, що ОСОБА_1 виконував свої обов`язки на належному рівні, жодного дисциплінарного проступку не вчиняв, на час притягнення до дисциплінарної відповідальності не мав не знятих стягнень, а при обранні найбільш суворого дисциплінарного стягнення не було враховано його попередню поведінку, суд зазначає наступне.

Так, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно з витягом із наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 " є порушення вимог статей 11, 12, 13, 16, 49,120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, особисту недисциплінованість, свідоме негативне ставлення до військової служби, низьку усвідомленість свого військового обов`язку та керування автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В свою чергу, судом встановлено, що вчинення дисциплінарного проступку полягає у неповідомленні позивачем свого безпосереднього начальника про керування 20.04.2016 року о 02:00 ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, про що складено протокол про адміністративне правопорушення та невихід на службу без поважних причин.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що в даному випадку положення ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не розповсюджується, оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено не під час виконання службових обов`язків, а у вільний час.

Проте, з зазначеними доводами колегія суддів не погоджується, оскільки під час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України та був військовослужбовцем відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того, зауважує, що дія статутів Збройних Сил України поширюється на осіб (військовослужбовців) з моменту їх вступу на військову службу до звільнення з військової служби, незалежно від перебування на службі чи поза нею (окрім випадків, коли в статутах Збройних Сил України прямо передбачено дисциплінарну відповідальність за скоєння правопорушень на службі - невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, порушення носіння форми одягу і таке інше.

Щодо невиходу ОСОБА_1 на службу без поважним причин, суд зазначає, що жодних пояснень його представник в судовому засіданні не надав, натомість зазначив, що відповідна обставина не може бути взята до уваги, оскільки оголошено усну сувору догану, а службове розслідування з цього приводу не призначалось.

Натомість, в судовому засіданні представники відповідачів звернули увагу суду, що наразі країна переживає особливий період, а тому вимоги до дисципліни військовослужбовців підвищені, в зв`язку з чим, представником відповідача 2 долучено до матеріалів справи Типове положення про військові частини оперативного призначення Національної гвардії України, затверджене наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.06.2014 року № 566, яке поширюється на військову частину НОМЕР_1 та розповсюджувалось на колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 .

Згідно зазначеного положення військові частини відповідно до покладених на них завдань повинні:

1) забезпечувати захист та охорону життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань;

2) уживати заходів щодо припинення діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій;

3) брати участь в антитерористичних операціях;

4) уживати заходів щодо затримання осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, осіб, які вчинили втечу з місць позбавлення волі, дезертирів;

5) брати участь у заходах, пов`язаних з припиненням збройних конфліктів та інших провокацій на державному кордоні, а також у заходах щодо недопущення масового переходу державного кордону з території суміжних держав;

6) брати участь у відновленні конституційного правопорядку, порушеного при спробах захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, а також у відновленні діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, порушеної внаслідок здійснення протиправних дій, у тому числі на підґрунті міжнаціональних і міжконфесійних конфліктів;

7) підтримувати або відновлювати правопорядок у районах виникнення особливо тяжких надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (стихійного лиха, катастроф, особливо великих пожеж, застосування засобів ураження, пандемій, панзоотій тощо), що створюють загрозу життю і здоров`ю значних верств населення;

8) розблоковувати або припиняти протиправні дії в разі захоплення важливих об`єктів або місцевостей, що загрожує безпеці громадян і порушує нормальну діяльність органів державної влади та органів місцевого самоврядування;

9) протидіяти масовим заворушенням, що супроводжуються насильством над громадянами;

10) вести воєнні (бойові) дії в разі збройного конфлікту чи загрози нападу на Україну;

11) виконувати завдання територіальної оборони;

12) виконувати заходи правового режиму воєнного та надзвичайного стану;

13) здійснювати заходи щодо готовності до переходу з мирного на воєнний стан, вивчення мобілізаційних ресурсів, їх якісного відбору за призначенням та заходи щодо матеріально-технічного забезпечення приведення військової частини у вищі ступені бойової готовності під час мобілізації;

14) у разі виконання покладених на військові частини завдань підтримувати взаємодію із Збройними Силами України, іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, та правоохоронними органами;

15) відповідно до законодавства України проводити роботу з добору та прийняття громадян на військову службу за контрактом на посади осіб рядового, сержантського, старшинського і офіцерського складу;

16) здійснювати документальне оформлення проходження служби військовослужбовцями у військових частинах, контролювати виконання в підпорядкованих підрозділах законодавства з питань проходження військової служби;

17) здійснювати заходи щодо забезпечення радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки особового складу військової частини.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону" з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) в Україні настає особливий період.

Згідно ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію"17.03.2014 року № 1126-VII затверджено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303 "Про часткову мобілізацію".

Отже, з 17.03.2014 року в Україні настав особливий період.

Також судом досліджено довідку військової частини НОМЕР_1 №306 РСО від 12.08.2016 року, у якій повідомлено, що інформація відносно бойової готовності військової частини НОМЕР_1 відноситься до інформації з обмеженим доступом, гриф "Таємно", проте звернув увагу суду, що в мирний час військова частина знаходиться в режимі постійної бойової готовності.

Зазначені обставини додатково підкреслюють, що на сьогоднішній день до військовослужбовців прикуто більше уваги, оскільки саме на них покладається обов`язок захисту держави, а тому вимоги до військової дисципліни підвищені, про що постійно наголошується перед військовослужбовцями.

Крім того, вирішуючи питання щодо наявності в діях позивача дисциплінарного проступку та підтвердження факту порушення ОСОБА_1 норм ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та невихід 20.04.2016 року на службу судом задоволено клопотання представника відповідача 2 щодо виклику свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Так, у судове засідання з`явився заступник командира 1 батальйону оперативного призначення по роботі з особовим складом майор ОСОБА_6 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання або за відмову від давання показань з непередбачених законом підстав, встановлених ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Також свідок оголосив Присягу свідка, яка долучена до матеріалів справи.

По суті заданих йому питань майор ОСОБА_6 пояснив, що він працює заступником командира 1 батальйону оперативного призначення по роботі з особовим складом, тому позивач є його підлеглим. До його безпосередніх обов`язків входить здійснювати контроль дисципліни. ОСОБА_1 він характеризує як недисциплінованого військовослужбовця, який негативно впливав на особовий склад і своїх підлеглих та ганьбив мундир офіцера. Крім того, зауважив, що позивач неодноразово виходив на службу із залишковими ознаками алкогольного сп`яніння, міг допустити навіть невихід на службу, наприклад, 04.09.2015 року, що підтверджується висновком службового розслідування від 05.10.2015 року та наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №543 від 05.10.2015 року, яким ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у виді догани, та 20.04.2016 року, що підтверджується рапортом від 20.04.2016 року командира 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України капітана ОСОБА_2 , за що йому оголошено усну сувору догану. З позивачем проводились неодноразово профілактичні бесіди з приводу основних вимог проходження служби. Також звернув увагу суду на те, що не доповідь, відповідно до ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про подію, яка сталась із ОСОБА_1 уночі 20.04.2016 року є грубим порушенням несення військової служби, тому дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання є найбільш прийнятним для застосування у даному випадку до ОСОБА_1 .

У судовому засіданні командира 1 батальйону оперативного призначення по роботі з особовим складом майор ОСОБА_2 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання або за відмову від давання показань з непередбачених законом підстав, встановлених ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України. Також свідок оголосив Присягу свідка, яка долучена до матеріалів справи.

По суті заданих питань майор ОСОБА_2 пояснив, що він працює командиром 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , а позивач є його підлеглим. ОСОБА_1 неодноразово виходив на службу із залишковими ознаками алкогольного сп`яніння, міг допустити навіть невихід на службу. Крім того, наголосив, що командування військової частини не могло відрядити ОСОБА_7 на схід України, де триває Антитерористична операція, адже він потребував постійного контролю з боку керівництва. ОСОБА_2 , як безпосередній керівник ОСОБА_1 , постійно проводив з ним виховні бесіди відносно порушення службової дисципліни та вважає, що дисциплінарне стягнення у виді позбавлення військового звання є доцільним для застосування у даному випадку.

Судом також враховані дані, які містяться у службовій характеристиці на позивача, де, зокрема, зазначено, що ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони, посадові обов`язки виконує задовільно, до виконання службових обов`язків відноситься посередньо, особисто недисциплінований, морально не стійкий, має недостатній рівень штабної культури, тому займаній посаді не відповідає (а.с.83) та службовій картці, у якій неодноразово зафіксовано, що з ОСОБА_1 проведено бесіди відносно вживання алкогольних напоїв, поведінки у позаслужбовий час та основних вимог щодо проходження служби (а.с.17-19).

Відтак, вищезазначені обставини судом приймаються як належні та допустимі докази та свідчать про особисту недисциплінованість позивача, небажання нести військову службу відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджує наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд зауважує, що статтями 11, 13, 16, 49, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на позивача також покладено загальні обов`язки, серед яких зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінь і чесно виконувати військовий обов`язок; додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворювання, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для шкідливих для здорові звичок; військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про збройні Сили України в цілому.

Більш того, суд зазначає, що представник позивача помилково ототожнює адміністративну та дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст. 15 Квап України військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Дисциплінарна відповідальність є різновидом юридичної відповідальності, що полягає в накладенні передбачених законом дисциплінарних стягнень на особу за порушення нею службової дисципліни. Підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є вчинення нею дисциплінарного проступку. При цьому, дисциплінарним проступком є протиправне порушення особою норм законодавства та покладених на неї службових повноважень.

Дисциплінарне стягнення має на меті поновлення порушених державних службових відносин та уникнення негативних наслідків вчиненого правопорушення, виховання особи в сенсі дотримання законності, належного виконання службових повноважень, а також запобігання новим правопорушенням. А, відтак, відносини в сфері дисциплінарної відповідальності врегульовуються переважно владно-розпорядчими методами.

Разом з тим, відокремленням дисциплінарної відповідальності від адміністративної є по-перше критерій осіб, перед якими така відповідальність наступає. Адміністративна відповідальність наступає перед органами або посадовими особами, з якими винний, як правило, не має службових або трудових відносин і яким правопорушник безпосередньо не підпорядкований. При дисциплінарній відповідальності право накладати стягнення мають посадові особи, яким порушники дисциплінарних положень безпосередньо або опосередковано підпорядковуються. За правовими наслідками їх застосування притягнення до дисциплінарної відповідальності перешкоджає службовому просуванню особи, підвищенню її в посаді. Виключним видом дисциплінарного стягнення є звільнення особи. Адміністративна відповідальність відрізняється від дисциплінарної характером самих санкцій, ступенем суспільної шкідливості, тощо. Крім того, відокремлюючи адміністративну відповідальність від дисциплінарної слід мати на увазі об`єкт проступку. Об`єктом адміністративного проступку є суспільні відносини, що виникають у різних сферах державного управління. Об`єктом дисциплінарного проступку є трудові та службові правовідносини.

Крім того, відрізняється процедура застосування вказаних видів відповідальності. На відміну від провадження у справах про адміністративні правопорушення, в дисциплінарному провадженні факт скоєння проступку встановлюється на підставі записів, пояснень винного. Порядок накладення стягнення, як правило, оформляється наказом по органу, установі, підприємству. В адміністративному - факт вчинення встановлюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, постановою суду про притягнення до адміністративної відповідальності тощо.

Суд наголошує, що у даному випадку дисциплінарний проступок ОСОБА_1 полягає у порушенні ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме у не доповіді своєму безпосередньому начальникові про те, що 20.04.2016 року працівниками ДАІ відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, та невихід на службу.

Враховуючи викладене, факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом прийняття 10.06.2016 року Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області постанови, не виключає можливості притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідно до оспорюваних наказів про позбавлення військового звання та звільнення через це з військової служби за порушення ст.12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до положень статей 83, 84, 86, 88 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як вбачається з обставин справи, дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового звання накладено на позивача на підставі та у відповідності до вищезазначених норм: накладенню дисциплінарного стягнення передувало проведення службового розслідування, матеріали якого долучені до матеріалів справи; службове розслідування проведено з дотриманням порядку та строків його проведення; за результатами службового розслідування встановлено вину позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, протягом місяця від дня його закінчення на позивача уповноваженою особою письмовим наказом накладено дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення військового офіцерського звання, а тому у суду відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу командувача Національної гвардії України № 306 від 26.05.2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з наказу командувача Національної гвардії України № 85 від 14.06.2016 року "По особовому складу" на підставі наказу командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України відповідно до ч.8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за підпунктом "В" пункту 1 (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Національної гвардії України (а.с111).

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) (зі змінами відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 10.08.2016 року) колишнього старшого лейтенанта ОСОБА_1 (Г-006415) командира 1-го взводу оперативного призначення роти оперативного призначення на бронеавтомобілях 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 16.06.2016 року (а.с.16).

Відтак, як видно з оскаржуваних наказів № 85 від 14.06.2016 року та № 142 від 16.06.2016 року командувача Національної гвардії України підставою для їх прийняття був наказ № 306 від 26.01.2016 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, якому оцінка судом була надана вище та визначено, що останній прийнятий у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстав для визнання протиправними та скасування вищезазначених наказів також судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд встановив, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, накази командувача Національної гвардії України №306 від 26.05.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 ", №85 о/с від 14.06.2016 року "По особовому складу" та наказ командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №142 від 16.06.2016 року (по стройовій частині) (зі змінами відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №186 від 10.08.2016 року), що прийняті відносно позивача, є обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Згідно ст. ст. 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази відповідача на підтвердження правомірності своїх рішень, докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Бошкова Юлія Миколаївна

судді Воробйова Інна Анатоліївна
Дмитришена Руслана Миколаївна