Справа № 810/2420/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

08 серпня 2016 року № 810/2420/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, Києво-Святошинського районного відділу ГУ МВС України у Київській області, Києво-Святошинського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, Києво-Святошинського районного відділу ГУ МВС України у Київській області, Києво-Святошинського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Пунктом 5 частини 1 цієї ж статті закріплено обов'язок суду з'ясувати, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, а якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У силу частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що місячний строк для звернення до суду за вирішенням спору про звільнення з публічної служби застосовується незалежно від підстав звільнення.

Строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивач не погоджується з наказом Головного управління МВС України у Київській області від 06.11.2015 №591 о/с в частині звільнення його зі служби з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з підстав, визначених пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зі змісту позовної заяви слідує, що оскаржуваний наказ винесено 06.11.2015, тоді як з даним адміністративним позовом позивач до суду звернувся лише 03.08.2016, тобто за межами місячного строку звернення до адміністративного суду для даної категорії спорів.

В обґрунтування причин пропуску звернення до суду позивач вказав, що про факт свого звільнення на підставі наказу від 06.11.2015 №591 о/с він дізнався лише 20.07.2016, коли отримав відповідь від ГУ НП в Київській області на його офіційне звернення.

Так, позивач пояснив, що 06.11.2015 в порядку, визначеному пунктами 9 та 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», написав рапорт про звільнення з органів МВС на підставі пункту 64 «з» (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як зазначає позивач, в період з листопада 2015 року по червень 2016 року (протягом шести місяців) він чекав свого призначення на відповідну посаду у новоствореній Національній поліції.

Лише 16.06.2016 позивач звернувся до ГУ НП в Київській області з письмовим запитом (вх. №К-450) в якому просив повідомити про результати розгляду його рапорту про переведення до Національної поліції. У відповідь на вказаний запит ГУ НП в Київській області листом від 14.07.2016 №189 повідомило позивача, що його звільнено наказом ГУ МВС в Київській області від 06.11.2015 №591 о/с.

Саме з датою отримання вказаного листа позивач пов'язує момент, коли він дізнався про порушення його прав.

Однак, такі доводи позивача в обґрунтування поважності причин пропуску звернення з адміністративним позовом суд оцінює критично з огляду на наступне.

2 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015, крім пунктів 1,2,3,7-13,17-18 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону, які набрали чинності з 07.07.2015.

Метою вказаного Закону було реформування органів внутрішніх справ України, у зв'язку з чим розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» були встановлені, крім іншого, умови для подальшого проходження служби працівників міліції у поліції та підстави звільнення працівників міліції.

Згідно з пунктом 8 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» було опубліковано в газеті «Голос України» від 06.08.2015 № 141-142, а також у газетах «Урядовий кур'єр» від 12.08.2015 № 146; в Офіційному віснику України від 18.08.2015; Відомостях Верховної Ради України № 40-41 від 09.10.2015.

Тобто, з 06.08.2015 позивач був повідомлений про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про Національну поліцію» встановлено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до пункту 10 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, питання щодо прийняття на службу до поліції працівників, що проходили службу в органах Міністерства внутрішніх справ вирушувалось у тримісячний термін з моменту опублікування Закон України «Про Національну поліцію» (06.08.2015).

Отже, останнім днем коли позивача могли прийняти на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою є 07.11.2015.

Зважаючи, що позивач був повідомлений про можливе наступне звільнення та про умови і порядок продовження служби в Національній поліції, суд вважає, що починаючи з 08.11.2015 позивачу повинно було бути достовірно відомо про неприйняття його на службу до Національної поліції, а відтак і про звільнення у зв'язку з скороченням штатів.

Суд бере до уваги, що дії, спрямовані на з'ясування обставин свого переведення на службу до Національної поліції позивач вчинив лише 16.06.2016, звернувшись з письмовим запитом до ГУ НП в Київській області, тобто лише через сім місяців від граничної дати можливого переведення позивача до Національної поліції.

Проте будь-яких обставин, що перешкоджали позивачу звернутись з відповідними запитами до ГУ НП в Київській області в розумні строки, зокрема, в межах строків звернення до суду, позивач у позовній заяві та заяві про визнання поважними причин пропуску звернення до суду не наводить.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Водночас доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Посилання позивача на те, що він неодноразово усно звертався до кадрових підрозділів ГУ МВС України в Київській області та ГУ НП в Київській області суд також оцінює критично, оскільки будь-яких доказів таких звернень матеріали позовної заяви не містять, а з викладених положень Закону України «Про Національну поліцію» слідує, що граничним днем винесення наказу про призначення позивача на посаду у новоствореній Національній поліції є 07.11.2015.

Крім того суд вважає, що факт звернення до ГУ НП в Київській області чи до інших органів Міністерства внутрішніх справ жодним чином не перешкоджав одночасному зверненню до адміністративного суду з позовною заявою в межах строків, передбачених законодавством.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України визначено правові наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (частина перша статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене та беручи до уваги те, що адміністративний позов подано позивачем з порушенням місячного строку на звернення до суду, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б надавали суду підстави обчислювати цей строк від іншої дати ніж з 08.11.2015 матеріали справи не містять, враховуючи, що позивачем не наведено поважних причин такого пропуску суд вважає за необхідне зазначений позов залишити без розгляду.

Разом з цим, залишення адміністративного позову без розгляду на даній стадії не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 106, 107, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Київській області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, Києво-Святошинського районного відділу ГУ МВС України у Київській області, Києво-Святошинського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.