Справа № 328/2877/16-а
Суддя: Гончаров В. М.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з позовом, яким просить: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік; 2) зобов'язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком з 18.07.2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузях економіки України за 3 останніх роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, тобто 2013-2015 роки, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Позов обґрунтовує наступним.

Позивач з 19.03.2003 року перебуває на обліку у відповідача та отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжувала працювати.

З 16.07.2016 року позивач набула право на пенсію за віком на загальних підставах, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і 18.07.2016 року звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про перерахунок пенсії.

Але, відповідач листом від 01.08.2016 року №41/Л-7 повідомило, що позивачу була фактично переведена з пенсії по вислузі років на пенсію за віком. При цьому, при розрахунку її пенсії за віком застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) за 2007 рік (абз.1 ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» при переході з одного виду пенсії на інший).

З даними діями позивач не згодна, вважає їх такими, що порушують її гарантоване Конституцією та Законами України право з наступних підстав:

Станом на день призначення пенсії як працівнику освіти, відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», їй виповнилось 44 роки, отже, пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає призначення пенсії жінкам після досягнення 57 років та 6 місяців, їй призначено бути не могло.

Оскільки 16.07.2016 року позивачу виповнилось 57 років та 6 місяців, вона отримала право на призначення пенсії за віком на загальних підставах. Умовою для призначення даного виду пенсії є якраз досягнення 57 річного віку. Таким чином, позивачу має бути призначена пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст.26, ч.2 ст.40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії.

Вперше позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-IV вона звернулася вперше.

Крім того, після отримання права на пенсію по ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», вона продовжує працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Враховуючи, шо Законом №1058 не передбачена пенсія по вислузі років, вважає дії відповідача щодо переведення позивачки з пенсії по вислузі років на пенсію за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Вперше позивачці була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058 вона звернулася вперше.

Крім того, після отримання права на пенсію по п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» вона продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та пропрацювала більше, ніж два роки.

Таким чином, право позивачки на призначення пенсії відповідає всім вимогам для призначення їй пенсії у відповідності до ст. ст. 26,40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно показника середньої заробітної плати по Україні, з врахуванням якого обчислюється пенсія за віком на загальних підставах, пояснюю наступне:

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно з абзацом першим частини першої ст.40 Закону №1058, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід), за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Позивач, при призначенні їй пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не надала згоду на врахування зарплати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, тому під час розрахунку її пенсії має враховуватись заробітна плата по України за 2013,2014 та 2015 роки.

15.08.2016 року представник відповідача надав суду заперечення проти позову наступного змісту. 19.03.2003 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ. Згідно ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії.

З 01.07.2010 року виплату пенсії припинено у зв'язку з працевлаштуванням на посаду вихователя ДНЗ «Вербиченька».

З 18.07.2016 року, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви позивача здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком саме відповідно до цього Закону.

Спір між позивачем і управлінням виник з, приводу правильності застосування приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють питання призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший.

Питання призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший врегульовані Законом України від 9 липня 2003 №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV). Так, призначення пенсії за віком здійснюється відповідно до правил статті 27 цього Закону, згідно якого розмір пенсії визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 Закону №1058-IV, в якій зазначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз вище згаданих норм Закону дає підстави до висновку, що порядок призначення пенсії за віком і переведення з одного виду пенсії на інший є різним як з точки зору визначення розміру пенсійних виплат, так і підстав.

Так, відповідно до положень частини другої статті 40 Закону №1058-IV, показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України є незмінним, тобто таким, який він був на час призначення пенсії. Тому управління не мало правових підстав при розрахунку позивачу пенсії за віком враховувати показник середньої заробітної плати за 2013, 2014, 2015 роки.

Твердження Позивача про те, що пенсії по вислузі років виплачується не з бюджету Пенсійного фонду України, а за рахунок підприємства, не відповідає дійсності. Так як, виплата пенсій відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Таким чином, на теперішній час пенсія позивача призначена та розрахована вірно, згідно з наданими документами та у відповідності до діючого законодавства.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

19.03.2003 року позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується змістом позовної заяви та листом відповідача від 01.08.2016 №41/Л-7.

З 01.07.2010 року виплата пенсії позивачу припинена, у зв'язку з працевлаштуванням на посаду вихователя ДНЗ «Вербиченька», що підтверджується листом відповідача від 01.08.2016 №41/Л-7.

З 18.07.2016 року, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви позивача здійснено переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, що підтверджується змістом позовної заяви та листом відповідача від 01.08.2016 №41/Л-7, заявою про призначення/перерахунок пенсії від 18.07.2016 року, розпорядженням відповідача від 22.07.2016 №129470.

Відповідно до заяви про призначення/перерахунок пенсії від 18.07.2016 року, позивач власноруч просила перерахувати/перевести її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Просила застосувати середню заробітну плати по України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відмовилась від призначення за матеріалами пенсійної справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу правильності застосування приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які регулюють питання призначення пенсії та переведення з одного виду пенсії на інший, в частини порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Позивач наполягає, що відповідач повинен був визначити її заробітну плату із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, до 2016 року.

Відповідач заперечує це, посилаючись на те, що позивач вже отримувала пенсію по вислузі років, а тому, вона була переведення з одного виду пенсії на інший, а тому повина бути застосована середня заробітна плата (дохід) в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії за вислугу років, до 2003 року.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з п.16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таким чином, призначення пенсії здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд дійшов висновку, що позивач дійсно була переведена з одного виду пенсії на інший, а тому в цьому випадку відповідачем правильно застосовані норми ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 31.03.2015 року в справі №21-612а14, адже окремими законами не передбачене пенсійне забезпечення працівників освіти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161-163, 183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Токмацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,- відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: