Справа № 805/1699/16-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 р. Справа №805/1699/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В.,

при секретарі судового засідання Лазник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до 1) Донецької обласної державної адміністрації, 2) Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

за участю третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Орджонікідзевську районну адміністрацію Маріупольської міської ради

за участю представників сторін:

від позивача: Міщенко М.В. особисто, Пасюра І.В. за дов. від 02.10.2015р.

від першого відповідача: Тактарова С.А. за дов. від 08.07.2016р.

від другого відповідача: ОСОБА_2 , Пожарський Д.М. члени комісії

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Донецької обласної державної адміністрації, Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання протиправною бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 7 грудня 2015 року про направлення зави ОСОБА_3 від 7 грудня 2015 року з додатковими до Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках для визначення даних про заробітну плату під час виконання службових обов`язків в складі військової частини НОМЕР_1 та видачі довідки про заробітну плату за період з роботи в зоні відчуження за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви, зобов`язання Донецької обласної державної адміністрації направити заяву ОСОБА_1 від 7 грудня 2015 року з додатками до неї до Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках для визначення даних про заробітну плату під час виконання службових обов`язків в складі військової частини 34003 а видачі довідки про заробітну плату за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви, зобов`язання Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників а роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках розглянути заяву від 7 грудня 2015 року з додатками до цієї заяви щодо визначення даних про заробітну плату під час виконання службових обов`язків в складі військової частини НОМЕР_1 та видачі довідки про заробітну плату за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що станом на теперішній час відповідь на звернення від 7 грудня 2015 року не надана, що свідчить про бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації, ігнорування конституційних прав на соціальний захист як громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, яка також виразилися в не передачі даної заяви з додатками до Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, внаслідок чого, остання не змогла розглянути документи на своєму засіданні.

Перший відповідач заперечує проти позовних вимог, зазначає про їх безпідставність, необґрунтованість та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки Департаментом соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації був направлений лист від 13 травня 2016 року до Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради про запрошення прийняти участь у засіданні Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Крім того, зазначеною комісією 19 травня 2016 року були розглянуті документи позивача без його участі та без участі Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, оскільки вказані сторони не з`явились.

Другий відповідач по справі у судовому засіданні 10 серпня 2016 року проти позовних вимог заперечував, зазначав на те, що на дане звернення вже було розглянуто.

Суд зазначає, що другий відповідач по справі є колегіальним органом, який не є юридичною особою, однак є суб`єктом владних повноважень в розумінні пункту 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, закріплено у постанові Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2012 року № 886, а тому суд вважає, що Комісія Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках може бути відповідачем по даній справі. Суд зазначає, що персональний склад комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках був створений 29 квітня 2016 року, який було затверджено заступником голови облдержадміністрації, головою регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках ОСОБА_4 .

Третя особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, будь-яких заперечень чи пояснень суду не надіслала.

Заслухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням від 19 грудня 2007 року серії НОМЕР_2 , також є інвалідом 3 групи і має право на пільги для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням Управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевського району Маріупольської міської ради віл 30 листопада 2010 року серії ААБ № 02065. Дані посвідчення є безстроковими та діють на всій території України.

Суд встановив, що 7 грудня 2015 року позивач звернувся до третьої особи по справі з заявою про направлення подання до другого відповідача з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках для визначення даних про заробітну плату під час виконання службових обов`язків в складі військової частини НОМЕР_1 та видачі довідки про заробітну плату за період з роботи в зоні відчуження за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви. Отримання даної заяви 7 грудня 2015 року третьою особою по справі підтверджується відбитком вхідного штампу на зверненні.

Вищезазначена заява позивача 11 грудня 2015 року за вихідним номером М-4430-1.1 була направлена до Донецької обласної державної адміністрації Департаменту соціального захисту населення, у зв`язку з тим, що розгляд даного питання не знаходиться у компетенції третьої особи у справі.

Відповідно до витягу з протоколу № 1 засідання регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 19 травня 2016 року документи додані до заяви позивача від 7 грудня 2015 року були повернуті до Маріупольської міської ради без розгляду.

Суд зазначає, що до позовної заяви позивачем були надані документи та докази, які підтверджують факт наявності підстав для видачі довідки про заробітну плату за період з роботи в зоні відчуження за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви (копії трудової книжки, виписки з історії хвороби, архівні довідки, тощо). Однак, надані докази не стосуються вирішення по суті заявлених позовних вимог з урахуванням предмету спору, до якого не відноситься правомірність видачі довідки чи залишення без розгляду поданих позивачем документів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд зазначає, що з урахуванням предметної підсудності окружного адміністративного суду, визначеної нормами статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, позовні вимоги позивача слід розглядати тільки в межах дотримання суб`єктами владних повноважень норм Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, зі змінами та доповненнями (надалі Закон № 393/96-ВР), на порушенні яких позивач наполягає у позовній заяві.

Згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» цей закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до норм статті 3 Закону № 393/96-ВР заява (клопотання) це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Відповідно частини 6 статті 5 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Згідно частини 1 статті 7 Закону України № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно частини 1 статті 14 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Частиною 1 статті 15 «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд зазначає, що першим відповідачем взагалі не розглянуто звернення позивача та не повідомлено його про такий розгляд, зокрема, й щодо розгляду його заяви суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого входить такий розгляд. Фактично тільки вже під час судового розгляду даної справи позивач дізнався про розгляд його заяви у травні 2016 року та отримав відповідні документи у липні 2016 року. Позивач під час судового розгляду справи наполягав на тому, що саме першим відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо не розгляду його заяви та даний суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем по справі. Суд не приймає посилання першого відповідача, що до нього не надходило звернення позивача, та Департамент соціального захисту населення є окремою юридичною особою, з огляду на наступне. Якщо враховувати наведені доводи першого відповідача, під час дослідження листа третьої особи від 11 грудня 2015 року судом встановлено, що першим адресатом у листі є саме перший відповідач Донецька обласна державна адміністрація, а потім Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації. Відповідно до положення Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації є дійсно юридичною особою, так само як і перший відповідач, в той же час є його структурним підрозділом та йому підпорядковується. Отже, перший відповідачем не вчинено жодних дій, спрямованих на належну реєстрацію заяви позивача та повідомлення позивача щодо розгляду його заяви саме Департаментом соціального захисту населення як належного суб`єкта владних повноважень, чим допущена протиправна бездіяльність, внаслідок чого в цій частині позовні вимоги позивача задовольняються.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача щодо зобов`язання Донецької обласної державної адміністрації направити заяву ОСОБА_1 від 7 грудня 2015 року з додатками до неї до Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках для визначення даних про заробітну плату під час виконання службових обов`язків в складі військової частини НОМЕР_1 а видачі довідки про заробітну плату за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви, зобов`язання Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників а роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках розглянути заяву від 7 грудня 2015 року з додатками до цієї заяви щодо визначення даних про заробітну плату під час виконання службових обов`язків в складі військової частини НОМЕР_1 та видачі довідки про заробітну плату за період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року з року з врахуванням виїздів у зону відчуження по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, вказаній в архівні довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 29 жовтня 2015 року № 179/1/11904 та поданих документів, зазначених у додатку до цієї заяви, з огляду на те, що заява позивача від 7 грудня 2015 року розглянута по суті, відповідь надана, що підтверджено витягом з протоколу № 1 засідання регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 19 травня 2016 року, а також підтверджено членами комісії під час судового засідання. Про розгляд його заяви по суті позивач не заперечував, однак правомірність чи неправомірність прийнятого рішення не є предметом спору в межах даної справи.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету спору та встановлених вище фактичні обставин справи і норм Закону України «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР, які підлягають застосуванню в межах даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації та Комісії Донецької обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної державної адміністрації щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді на звернення від 7 грудня 2015 року у строки, передбачені статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 серпня 2016 року. Постанова у повному обсязі складена 15 серпня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.