Справа № 264/2251/16-а
Суддя: Хараджа О. О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/2251/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О. , при секретарі Атановій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя, вказуючи, що постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 липня 2014 року, яку ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2014 року залишено без змін, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м.Маріуполя був задоволений та визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області по проведенню ОСОБА_1 індексації пенсії з 01.01.2014 року з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, без врахування за базовий місяць жовтня 2008 року та індексу споживчих цін за листопад 2008 року. Зобов'язано відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок індексації пенсії з урахуванням фіксованої суми індексації, визначеної виходячи з базового місяця жовтень 2008 року та індексу споживчих цін за період з листопада 2008 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії з 01.01.2014 року. 14.03.2016 року постанова суду була виконана відповідачем та він виплатив заборгованість за період з 01.01.2014 року по 01.03.2016 р. в сумі 8470,86 грн. Відповідач не здійснив нарахування та доплату заборгованості компенсації за затримку виплати частини пенсії у відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159. Вважає дану бездіяльність відповідача по невиплаті компенсації за затримку виплати заборгованості неправомірною та просить суд визнати неправомірною (протиправною) бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплати їй компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01 січня 2014 р. по 14 березня 2016 р., та зобов'язати УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період невиплати частини пенсії з 01 січня 2014 р. по 14 березня 2016 р.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав в повному обсязі, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, зазначених в наданих суду письмових запереченнях проти позову, відповідно до яких вищевказана постанова суду була відповідачем виконана в повному обсязі. Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку із порушенням строку їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим законом, за виключенням сум, які носять разовий характер. Отже, компенсації підлягають лише нараховані суми доходів, в даному випадку пенсії, які не були своєчасно виплачені. Сума боргу, яка була виплачена за рішенням суду, мала разовий характер, отже підстав для виплати компенсації законодавством не передбачено.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Іллічівському районі міста Маріуполя з 15.09.1998 року, що не оспорюється сторонами.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 липня 2014 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області по проведенню ОСОБА_1 індексації пенсії з 01.01.2014 року з порушенням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, без врахування за базовий місяць жовтня 2008 року та індексу споживчих цін за період з листопада 2008 року, зобов'язано Управління Пенсійного фонду в Іллічівському районі м. Маріуполя Донецької області провести ОСОБА_1 перерахунок індексації пенсії з урахуванням фіксованої суми індексації, визначеної виходячи з базового місяця жовтень 2008 року та індексу споживчих цін за період з листопада 2008 року на підставі та відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, починаючи нарахування та виплату фіксованої суми індексації пенсії з 01.01.2014 року.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2014 року вказано постанову суду залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки позивачка отримала виплату заборгованості пенсії 14.03.2016 року та звернулась до суду з позовом 31.03.2016 року, суд вважає, що нею не пропущений шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1,2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 19, ст. 124, ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України, а обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Статтею 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Під доходами розуміються грошові доходи, які не мають разового характеру, в тому числі і пенсії.

Статтею 4 вказаного Закону передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, врегульовані Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року.

Згідно правової позиції, висловленої у Постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 року по справі №21-518а14, основною умовою для виплати громадянину компенсації за ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів (в тому числі пенсій).

Факт неправомірності дій відповідача та порушення відповідних законних прав та інтересів позивачки щодо індексації її пенсії за період з 01 січня 2014 року з урахуванням за базовий місяць жовтень 2008 року та індексу споживчих цін за період з листопада 2008 року, був встановлений судом як першої, так і апеляційної інстанції, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування та виплатити компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати вказаної частини пенсії за період її невиплати з 01 січня 2014 р. є правомірними.

Що стосується кінцевого строку виплати даної компенсації, то слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підтвердження доводів позивачки щодо отримання нею присуджених сум пенсії 14.03.2016 року суду надано виписку з банківського рахунку ОСОБА_1, з якої вбачається надходження 14.03.2016 року на рахунок останньої в якості пенсії суми 10527,41 грн., в яку включена сума і пенсії за поточний місяць. (а.с. 7).

Слід зазначити, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 було проведено перерахунок індексації пенсії та нарахована індексація пенсії за період з січня по квітень 2014 року в розмірі по 327,41 грн. щомісяця, з травня по серпень 2014 року - по 325,51 грн., з вересня по жовтень 2014 року - по 340,69 грн., жовтень 2013 - 910,09 грн., за листопад 2014 року - 395,15 грн., з грудня 2014 року по лютий 2016 року - по 325,51 грн. щомісяця (а.с. 25). Доплати були проведені в березні 2016 року, тобто це була виплата заборгованості УПФУ в Іллічівському районі м. Маріуполя перед позивачкою за попередні періоди.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (стаття 2 Закону).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка (стаття 4 Закону).

Згідно ст. 6 Закону у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Із змісту наведених положень закону суд дійшов висновку, що проіндексована пенсія, яка власне і складається із пенсії та індексаційних виплат, є в сукупності єдиним грошовим доходом громадянина, що сплачується йому щомісячно в порядку, передбаченому пенсійним законодавством.

Відповідно до ст. 97 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії щороку підвищуються відповідно до індексації грошових доходів населення.

Аналогічні положення також закріплені в ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Отже з даних положень вбачається, що проведення у випадках, передбачених законодавством належної та своєчасної індексації пенсії громадян, є обов'язком органів пенсійного фонду. Проіндексовані суми нарахування включаються до складу пенсійних виплат, які належать громадянину та складають його дохід. Суми нарахованої індексації та проіндексовані доходи, зокрема пенсії, не мають разового характеру.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 16.07.2014 року було встановлено порушення передбаченого законодавством порядку проведення індексації пенсії та зобов'язано відповідача провести перерахунок індексації пенсії за період з 01.01.2014 року. Відповідачем було проведено щомісячне нарахування індексації пенсії позивачу за період з січня 2014 року по лютий 2016 року включно, що не оспорюється сторонами та підтверджується довідкою відповідача (а.с. 25). Тобто вказані виплати за своїм призначенням не мають разового характеру, а є складовою щомісячних пенсійних виплат, які в порушення норм законодавства у необхідних розмірах не були своєчасно нараховані та виплачені відповідачем.

З урахуванням цього не заслуговують на увагу доводи відповідача, що виплачена за рішенням суду індексація на є доходом громадянин та має разовий характер.

Згідно зі ст. 6 Закону компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України, отже посилання відповідача про відсутність коштів для сплати компенсації є безпідставним.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову № 159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок).

Відповідно до пункту 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з абзацом 1 пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону N 1058-IV, статтею 2 Закону N 2050-III та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

У відповідності до наведених норм законодавства відповідач у зв'язку із порушенням встановлених строків щомісячних виплат індексації пенсії має здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку, передбаченому Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до наведеного з Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

Щодо вимоги позивача в частині зобов'язати відповідача як суб'єкта владних повноважень подати в місячний строк, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що питання про надання звіту про виконання постанови вирішує суд, який прийняв судове рішення по суті спору не на користь суб'єкта владних повноважень.

Цій нормі кореспондують положення абзацу 6 п. 4 ч. 1 положення ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким постанова складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 159, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01 січня 2014 року по 14.03.2016 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 01 січня 2014 року по 14 березня 2016 року.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Іллічівському районі м. Маріуполя подати протягом місяця з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 267 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення, а особами що не були присутні при проголошенні - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя з одночасним надсиланням її копії особою, що її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови буде виготовлено 08.08.2016 року.

Суддя: О. О. Хараджа