Справа № 807/1108/16
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2016-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 серпня 2016 рокум. Ужгород№ 807/1108/16

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши адміністративний позов Ільницької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру України у Закарпатській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання незаконним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2016 року, Ільницька сільська рада звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру України у Закарпатській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1, яким просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про надання у власність громадянці ОСОБА_1, мешканці села Заріччя, вул. Польова, 22, Іршавського району земельної ділянки розміром 1,8898 га контур №2593 в урочищі Вільховий для ведення особистого селянського господарства під кадастровим номером :02:001:0257.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, дослідивши зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пункт 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як вбачається із позовних вимог, позивач просить, зокрема, визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про надання у власність громадянці ОСОБА_1, мешканці села Заріччя, вул. Польова, 22, Іршавського району земельної ділянки розміром 1,8898 га контур №2593 в урочищі Вільховий для ведення особистого селянського господарства під кадастровим номером :02:001:0257.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Субєктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Обєктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 Земельного кодексу України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі, на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Статтею 80 Земельного кодексу України установлено, що субєктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, ст. 148 Господарського кодексу України, земля та земельні ділянки є обєктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 Цивільного кодексу України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними особами, фізичними особами та з субєктами підприємницької діяльності.

Відносини, повязані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Крім того, як зазначає Верховний Суд України (Постанова від 24 лютого 2015 р. № 21-34а15) у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

В силу положень статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновки Верховного суду України є обовязковими для судів, які зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 107, 109, 186 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Ільницької сільської ради до Головного управління Держгеокадастру України у Закарпатській області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання незаконним та скасування наказу.

Повернути Ільницькій сільській раді сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1450,00 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят), сплачений 16.08.2016 року відповідно до квитанції №0.0.601005336.1 від 16.08.2016 року та за подання клопотання про вжиття заходів забезпечення позову у розмірі 435,00 грн. (чотириста тридцять п'ять), сплачений 16.08.2016 року відповідно до квитанції №0.0.601006475.1 від 16.08.2016 року.

Розяснити позивачу про право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_2