Справа № 344/7084/16-а
Суддя: Бородовський С. О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7084/16-а
Провадження № 2-а/344/324/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

з участю секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що ДВС повернув заяву про виконання судового рішення із посиланням на лист пенсійного фонду про відсутність у позивача статусу «дитини війни». Постановою від 29/03/2011 р. визнано неправомірною відмову у перерахунку підвищення пенсії позивача відповідно до ст. 2 Закону України «Про соціальний статус дітей війни», що є визнанням за позивачем відповідного статусу. Тому позивач просив суд визнати дії відповідачів неправомірними, зобов`язати здійснити нарахування підвищення пенсії за постановою суду від 29/03/2011 р., зобов`язати ДВС повторно прийняти заяву позивача.

Судом встановлено наступні обставини.

23/05/2016 р. Управління ДВС повернуло позивачу пакет документів на підставі п. 3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та п. 4 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою від 03/09/2014 р. №440, оскільки ПФУ повідомив ДВС про те, що позивач не має статусу «дитина війни».

15/07/2015 р. позивач звернувся до ПФУ із заявою про виконання судового рішення.

14/04/2016 р. ПФУ повідомив ДВС про відсутність у позивача статусу «дитина війни».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29/03/2011 р. відмову ПФУ у підвищення пенсії позивача за Законом України «Про соціальний статус дітей війни», визнано неправомірною.

29/03/2011 р. видано виконавчий лист.

02/08/2016 р. ДВС повідомив ПФУ та позивача про внесення рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою в порядку першої черги.

01/08/2016 р. ПФУ видав довідку, відповідно до якої позивачу як дитині війни було нараховано доплату до пенсії на виконання рішення від 29/03/2011 р.

Таким чином відповідачами самостійно вчинено дії, які позивач просив суд їх зобов`язати вчинити.

Разом з цим 31/05/2016 р. позивач сплатив 551,21 гривень судового збору за розгляд даного позову.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 95 КАС України, якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Вчинення відповідачем дій щодо самостійного задоволення вимог позивача здійснено до ухвалення судового рішення, але після звернення позивача до суду.

Отже позов підлягає відхиленню не з підстав його не обґрунтування правовими підставами, а з підстави самостійного вчинення відповідачами дій щодо усунення правових підстав для звернення до суду, що однак здійснено після звернення позивача до суду.

Тому здійснені позивачем судові витрати підлягають компенсації на підставі ст. 94 КАС України за рахунок асигнувань ПФУ, оскільки саме його дії були підставою позивача звернення до суду, а ДВС не реалізовував будь-якої самостійної компетенції щодо формування підстави звернення позивача до суду.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Так само не підлягають визнанню правові підстави звернення до суду в якості судової резолюції про визнання дій неправомірними, оскільки даний позов належить до зобов`язальних та, не належить до право перетворювальних, а також в позові не вказано на прохання на відшкодування будь-якої шкоди.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про зобов`язання винити дії відмовити;

стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на користь ОСОБА_1 551,21 гривень судового збору.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з моменту отримання сторонами його копії.

Головуючий суддя С.О. Бородовський