Справа № 520/15751/15-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 520/15751/15-а

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Чаплицький В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції, -

В С Т А Н О В И В:

18 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора першої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2015 року серії ПС2 № 697675, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено про невідповідність відомостей, викладених в спірній постанові, фактам, які мали місце при зупинці транспортного засобу.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Вважаючи, що висновки суду не відповідають обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України, у зв'язку із неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07 листопада 2015 року, позивач, рухаючись на автомобілі SKODA FABIA, номерний знак НОМЕР_1, здійснив зупинку на проїзній частині у другому ряді, чим порушив вимоги п.15.4 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.122 КУпАП.

Дані обставини справи підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 07 листопада 2015 року серії АП2 № 248744 (а.с.6).

На підставі даного протоколу 07 листопада 2015 року винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 697675, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.7).

Копію даної постанови позивачем було отримано, про що свідчить його підпис.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи достатньо наявних доказів, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме, порушення вимог зупинки, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 255,00 грн.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.1.10 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов'язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно з п.15.1 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п.15.2 ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Пунктом 15.4 ПДР передбачено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

В апеляційній скарзі апелянт стверджує про те, що свій транспортний засіб зупинив лише для висадки пасажира. Також вказує, що його автомобіль не чинив будь-яких перешкод для інших учасників дорожнього руху, а зупинка не була тривалою в розумінні п.1.10 ПДР.

Між тим, аналіз вказаних правил, доказів та обставин справи свідчать про те, що позивач в порушення вимог пункту 15.4 ПДР зупинив транспортний засіб на проїзній частині у другому ряді, чим здійснив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 70 КАС України дає визначення понять - належних та допустимих доказів.

Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частина 1 ст.71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не надав суду належних доказів, які підтверджують обґрунтованість його вимог.

Докази, які містяться в матеріалах справи навпаки доводять вину позивача.

Мотивація, яка наведена в апеляційній скарзі, не дає адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та правомірно склав протокол про адміністративне правопорушення за результатами якого, виніс спірну постанову.

З урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відповідно до вимог ст. 200 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 02 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у місті Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова