Справа № 823/973/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

15 серпня 2016 року справа № 823/973/16

12 год. 00 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника прокуратури - не прибув,

представника позивача - не прибув,

відповідача - ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача - ОСОБА_2 (згідно з договором),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Держави (Міністерства оборони України) в особі Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

25.07.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Держави (Міністерства оборони України) в особі Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Сагайдачного (далі-позивач) про стягнення з ОСОБА_1 (далі-відповідач) на користь позивача витрат у сумі 37473,00грн., пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодовує понесені на його навчання після відрахування за власним бажанням зі складу курсантів витрати. Тому просив стягнути з відповідача вищевказану суму коштів.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що він не укладав із позивачем контракт про навчання у вищевказаному закладі. Тому вважає, що відсутні підстави для стягнення коштів.

Представник прокуратури не прибував у судові засідання. Представник позивача просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Заслухавши пояснення та доводи відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що спір не підвідомчий адміністративному суду, з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

В контексті заявлених позовних вимог суд звертає увагу позивача на п.1 ч.1 ст.17 КАС України, яким встановлено, що до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Так, термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб'єктного складу, а з суті самого спору. Абз.2-3 п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 №8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» передбачений обов'язок суду звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку слід розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Суд з'ясував наявність підписаного відповідачем з Національною академією сухопутних військ імені Гетьмана Сагайдачного контракту від 28.07.2015, предметом якого є проходження військової служби (навчання) в Академії сухопутних військ імені Гетьмана Сагайдачного. Згідно з його умовами (абз.6 п.1) відповідач зобов'язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання.

Відповідач відрахований з числа курсантів вищевказаного навчального закладу за власним бажанням на підставі рапорту від 13.01.2016. Відповідно до квитанції до прибутково-касового ордера за січень 2016 року №4 відповідач вніс у касу позивача 7499грн. 40коп., які, як відповідач стверджує, були зараховані задля погашення заборгованості за понесені позивачем витрати на його утримання. Отже для вирішення спору дослідженню підлягають дотримання вимог сторонами контракту та взаємозалік сплачених сум коштів.

На час судового розгляду спору відповідач не є військовозобов'язаним і проходить, згідно з його поясненнями у судових засіданнях, навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України.

Оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань та направлені на захист майнових прав позивача, і таке звернення до суду з позовом до фізичної особи не передбачене положеннями Конституції та законами України (як того вимагає п.9 ч.1 ст.3, ч.3 ст.6 КАС України), крім того, оскільки в справі необхідно надати оцінку вартості понесених витрат і зарахування сплати (фінансові правовідносини між рівноправними суб'єктами) суд дійшов висновку, що вирішення спору поза межами регулювання публічно-правових відносин і не відповідає завданню адміністративного суду, передбаченому ст.2 КАС України.

Така ж правова позиція підтримується Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 23.02.2016 у справі №К/800/51802/15.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тому суд дійшов висновку, що цей спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. За суттю правовідносин він також не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства за правилами про підвідомчість в ст.12 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Отже за вказаною диспозицією в Україні встановлено презумпцію цивільного процесу. Тому суд дійшов висновку про підвідомчість справи місцевому загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Отже сторони у цій справі є суб'єктами цивільних правовідносин.

Врахувавши наведене, суд дійшов висновку, що позов, предметом якого є виконання договірних зобов'язань, не може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС України. За змістом спір підлягає розгляду судом, до юрисдикції якого віднесено розгляд цивільних справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Тому суд встановив наявність підстави, передбаченої пунктом 1 ч.1 ст.157 КАС України закрити провадження у справі.

На підставі п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3676-VI суд вирішив повернути позивачу сплачений згідно з платіжним дорученням від 23.05.2016 №1890 судовий збір у сумі 1378,00грн.

Керуючись ст.ст.17-19, 157, 160-165, 254-256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження в адміністративній справі за позовом першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Держави (Міністерства оборони України) в особі Національної академії сухопутних військ імені Гетьмана Сагайдачного про стягнення з ОСОБА_1 витрат у сумі 37473,00грн., пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

2. Повернути з Державного бюджету України Національній академії сухопутних військ імені Гетьмана Сагайдачного () сплачений на рахунки Черкаського окружного адміністративного суду згідно з платіжним дорученням від 23.05.2016 №1890 судовий збір за подання цього позову в сумі 1378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

3. Роз'яснити сторонам, що спір підлягає розгляду судом, до юрисдикції якого віднесено розгляд цивільних справ.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом 5 днів з моменту отримання копії повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

5. Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст ухвали виготовлений 15.08.2016