Справа № 243/4881/16-а
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2016-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/139/2016
Номер справи 243/4881/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«29» червня 2016 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю: - секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора четвертого батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядового поліції КОВТУШЕНКО Олександра Анатолійовича про визнання дій незаконними та скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 року серія ПСЗ № 094214, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Інспектора четвертого батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядового поліції Ковтушенко Олександра Анатолійовича про визнання дій незаконними та скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 року серія ПСЗ № 094214, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 11 червня 2016 року в 00 годин 05 хвилин він керував автомобілем КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , в м Слов`янську, на вулиці Шевченко. Коли він проїжджав біля будинку № 5 по вул. Шевченко, вийшов інспектор і подав йому сигнал повернути вправо і зупинитися, він виконав вимогу інспектора і зупинив автомобіль. Інспектор заявив йому, що він проїжджаючи перехрестя вулиць Урицького та Шевченко не виконав вимогу дорожнього знаку "Проїзд без зупинки заборонено" чим порушив п.п.2.2..д.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і запропонував йому заплатити на місці штраф 255 грн. Він пояснив, що він ніякого порушення ПДР України не допустив. Інспектор сказав, що він проводив відеофіксацію. Він попросив показати йому відеофіксацію та документи, що інспектор має право на використання прибору відеофіксації. Але інспектор його вимоги проігнорував та відповів, що виносить Постанову про накладення штрафу. Він заявив інспектору, що оскільки він буде складати постанову, то він бажає скористатися своїм правом на юридичну допомогу адвоката, як це передбачено ст. 268 КУпАП, тому просив призначити розгляд справи, надавши йому час запросити адвоката. Але інспектор заявив, що адвоката тут нема, проігнорував його заперечення та право на правову допомогу та склав Постанову про адміністративне правопорушення серія ПСЗ № 094214 від 11 червня 2016 року в 00 годині 05 хвилин , в якій зазначив, що він порушив п.п.2.2..д.1 ПДР України чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Із складеною Постановою він не згодний, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав:

Згідно Наказу МВС 13 листопада 2006 року № 111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. В порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України №185 від 23 лютого 2001 року, інспектором Ковтушенко O.A. до Постанови не занесені відомості про використання приладу відеофіксації і право інспектора використовувати цей прилад.

В Постанові інспектор зазначив, що при винесені постанови він керується ст.ст. 33 та 284 КУпАП. Проте інспектор, визнаючи його винним в скоєнні адміністративного правопорушення, не застосував обставини, передбачені абзацем другим ст. 33 КУпАП, що він є безробітний та перебуває на обліку в центрі занятості, його матеріальний стан.

Інспектор виніс Постанову в справі про адміністративне правопорушення в порушення вимог ст. 258 КУпАП. Як слідкує з положень ст. 258 КУпАП на місці скоєння правопорушення постанова у справах про адміністративне правопорушення виноситься у випадках, передбачених саме ч. 1 ст. 258 КУпАП, де ч. 1 ст.122 КУпАП не зазначена, а особа, яка вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до гл. 19 КУпАП, якою встановлено, які саме дії повинні бути виконані відносно протоколу про адміністративне правопорушення, а відповідно до ст. 257 КУпАП протокол повинен бути направлений органу (посадовій особі), яка уповноважена розглянути справу про адміністративне правопорушення відповідно до процедури визначеної гл. 17 і 22 КУпАП. Відповідач винісши оскаржувану постанову на місці події, тим самим порушив вимоги вказаних статей КУпАП привласнивши, в даному випадку, непритаманні йому функції з порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, бо проігнорував його право на юридичну допомогу .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких послався на обставини, викладені у позовній заяві, та просить суд визнати незаконними дії інспектора 4 батальону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядового поліції України в Донецькій області Ковтушенко Олександра Анатолійовича по винесенню Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 року серія ПСЗ № 094214 і скасувати цю постанову.

В судовому засіданні відповідач - Інспектор четвертого батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядовий поліції Ковтушенко О.А. не визнав позовні вимоги ОСОБА_1 та вказав, що дійсно мало місце порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а саме він, рухаючись по вулиці Урицького в місті Слов`янську на перехресті з вулицею Шевченко не виконав вимоги дорожнього знаку « Проїзд без зупинки заборонено». Але відеозапису саме вчинення правопорушення позивачем у нього немає, оскільки він не відповідає за відеозапис. Ним було додержано порядку складання та розгляду Постанови, він самостійно на місці прийняв рішення та визначив покарання, яке повинен понести позивач штраф на користь держави у сумі 255 грн.

Позивач не звертався до нього з проханням надати йому можливість скористатися при розгляді правопорушення юридичною допомогою.

Посилання позивача на Наказ МВС 13 листопада 2006 року № 111, та Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВС України №185 від 23 лютого 2001 року є такими, що не заслуговують уваги, оскільки втратили чинність.

Просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора четвертого батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядового поліції Ковтушенко Олександра Анатолійовича про визнання дій незаконними та скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 року серія ПСЗ № 094214 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні, що позивач 11 червня 2016 року о 00 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем, був зупинений інспектором четвертого батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядовим поліції Ковтушенко О.А., який склав відносно нього протокол та виніс Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №094214 від 11 червня 2016 року, у якій зазначив, що 11 червня 2016 року о 00 годині 05 хвилин в м. Слов`янськ на перехресті вул. Шевченко та Ярослава Мудрого (Урицького) водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем КІА CERATO, державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.п.2.2 д.1 ПДР України та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено стягнення у розмірі 255 грн. 00 коп. (а.с.4).

У відповідності до ч.1 ст. 122 КпАП України » Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг; правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,-

- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів».

Враховуючи те, що Постанова по справі про адміністративне правопорушення була винесена 11 червня 2016 року, позивач отримав Постанову 11 червня 2016 року, звернувся до суду 15 червня 2016 року, то ОСОБА_1 не пропустив строк для її оскарження.

Вирішуючи питання стосовно протиправності постанови суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Проте, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право … користуватися юридичною допомогою адвоката. Однак, як вбачається з пояснень позивача, викладених в позові, він був позбавлений можливості скористатися послугами адвоката, тобто було порушено його право на захист.

Вказані обставини в судовому засіданні відповідачем у належний спосіб не спростовані.

Крім того, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У Постанові серія ПСЗ № 094214 від 11 червня 2016 року не зазначено, що 11 червня 2016 року здійснювалась відеофіксація.

В судове засідання відповідач не зміг надати докази того, що позивач дійсно вчинив адміністративне правопорушення, а саме проїзджаючи перехрестя вулиць Урицького та Шевченко не виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.п.2.2.д.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КпАП України.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України суд вирішує справу на основі наявних доказів. Разом з тим відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до переконання, що відповідач в судове засідання не надав доказів обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки крім постанови, докази скоєння такого правопорушення не зазначені.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа), при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний встановити: чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його скоєнні, підлягає ця особа адміністративній відповідальності, чи маються обставини що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи спричинена матеріальна шкода, чи маються обставини щодо передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також встановити інші обставини, що мають значення для вірного вирішення справи.

Крім того відповідно до п. 2.6 Наказу Міністерства внутрішніх справ України про Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 22 лютого 2001 року N 185 вбачається, що до протоколу вносяться прізвища, ім`я та по батькові двох свідків правопорушення, адреси їх місця проживання, а також ставляться підписи свідків. Згідно п. 2.7 зазначеного Наказу, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Як вбачається з встановленого в судовому засіданні, відповідачем були порушені зазначені вимоги. Оскільки позивач заперечував факт порушення Правил дорожнього руху України, відповідач не залучив свідків правопорушення, не долучив їх пояснення, тому суд вважає, що суду не були надані докази, що підтверджували б ту обставину, що позивачем були порушені ПДР України, відповідач по справі не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 138 КАС України, факти, що входять до предмету доказування це обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги чи заперечення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні рішення у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта власних повноважень встановлена презумція його вини. Презумція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

У відповідності зі ст. 71 ч. 2 КАС України при оскарженні громадянином дій органів державної влади, саме останні повинні доказувати правомірність своїх дій, але відповідач правомірність свого рішення належним чином не довів.

Відповідно до ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без змін, скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд, скасовує постанову і закриває справу, змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 19, 158-163, 167, 171-2, 185-186 Кодексу адміністративного судочинства України,- суд

П О С Т А Н О В И В :
Позовні вимоги ОСОБА_3 до Інспектора четвертого батальйону УПП в місті Краматорську та Слов`янську рядового поліції КОВТУШЕНКО Олександра Анатолійовича про визнання дій незаконними та скасування Постанови по справі про адміністративне правопорушення від 11 червня 2016 року серія ПСЗ № 094214 - задовольнити.

Постанову серії ПСЗ № 094214 від 11 червня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП стосовно ОСОБА_3 визнати незаконною та скасувати.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанову постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Головуючий:

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду Т.А. Хаустова