Справа № П/811/903/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2016 року Справа № П/811/903/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал-Транс-Агро" (далі - позивач) до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить, з урахуванням змін (уточнень) позовних вимог (т.1 а.с.8-10), скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.05.2016 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірні рішення були винесені на підставі акту перевірки від 17.05.2016 року № 25/11-23-14-02/37297649, в ході проведення якої виявлені порушення товариством податкового законодавства. Зокрема, підставою для незаконних висновків акту про порушення п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України стали дані, які інспектором визначено самостійно, виходячи із суб'єктивного бачення ним норм чинного законодавства, а також дані, які містяться в довідці Подільської ДПІ ГУ Міндоходів у м. Києві від 22.07.2014 р. № 380/26-56-22-01-03/38671189, складено відносно контрагента ТОВ "Екобот". В той же час, позивач зазначає, що господарські операції з даним контрагентом мали реальний характер та підтверджені належним чином складеними та оформленими первинними документами, а тому висновки перевірки, на підставі яких було винесено спірні рішення, є необґрунтованими.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву (т.1 а.с.62-63), згідно змісту якого зазначив, що в ході перевірки встановлено, що контрагент позивача ТОВ "Екобот" здійснювало діяльність, спрямовану па виконання операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам по ланцюгу постачання до ТОВ "Індастріал-Транс-Агро". Зокрема, ТОВ "Екобот" протягом липня-жовтня 2013 р., січня-лютого 2014 р. задекларовано у податковій звітності з ПДВ операції із реалізації транспортно-експедиційних послуг та послуг з прибирання території елеватора та вивозу сміття, за відсутності реального (законного) джерела походження зазначених послуг. Таким чином, позивач на порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України занизив податок на додану вартість на загальну суму 815 964 грн., а також занизив податок на прибуток на загальну суму 813 426 грн., що є порушенням п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, просили справу розглядати без їх участі (т.1 а.с.61, 70).

Відтак, справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал-Транс-Агро" зареєстроване 24.09.2010 р. як юридична особа, перебуває на обліку в Кіровоградській ОДПІ як платник податків.

Судом встановлено, що в період з 29.04.2016 по 10.05.2016 посадовими особами Кіровоградської ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з подана на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Екобот", за результатами якої складено акт перевірки від 17.05.2016 року № 25/11-23-14-02/37297649 (т.1 а.с.14-52).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Індастріал-Транс-Агро":

1. п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 815 964 грн., в тому числі по наступних податкових періодах:

- за липень 2013 р. на суму 168 892 грн.;

- за серпень 2013 р. на суму 128 376 грн.;

- за вересень 2013 р. на суму 96 126 грн.;

- за жовтень 2013 р. на суму 210 820 грн.;

- за січень 2014 р. на суму 74 167 грн.;

- за лютий 2014 р. на суму 137 583 грн.;

2. п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 813 426 грн., в тому числі:

- за 2013 рік на суму 633 426 грн.;

- за 2014 рік на суму 180 000 грн..

На підставі вказаних висновків Кіровоградською ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 30.05.2016 року:

а) №, про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість, у розмірі 1 019 955 грн., в т.ч. 815964 грн. - основного платежу, 203991 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.53);

б) №, про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток, у розмірі 1 016 783 грн., в т.ч. 813 426 грн. - основного платежу, 203 357 грн. - штрафних (фінансових) санкцій (т.1 а.с.54).

Доказів оскарження рішення в адміністративному порядку суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступні фактичні обставини у справі.

Відповідач, згідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України, є суб'єктом владних повноважень, рішення якого оскаржено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в т.ч., на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіркою встановлено те, що позивачем відображено в податковому обліку, а саме віднесено до складу податкового кредиту операції з придбання послуг (транспортно-експедиційні послуги та послуги з прибирання території елеватора і вивозу сміття) у ТОВ "Екобот" (код 38671189) за період з 01.07.2013 р. по 31.10.2013 р. та з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р. на загальну суму 4 895 784 грн., в тому числі ПДВ - 815 964 грн.. В податковому обліку позивачем податок на додану вартість на загальну суму 815 964 грн. віднесено до складу податкового кредиту в податкових деклараціях по наступних періодах: за липень 2013 р. на суму 168 892 грн.; за серпень 2013 р. на суму 128 376 грн.; за вересень 2013 р. на суму 96 126 грн.; за жовтень 2013 р. на суму 210 820 грн.; за січень 2014 р. на суму 74 167 грн.; за лютий 2014 р. на суму 137 583 грн..

Враховуючи довідку ДПІ у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.07.2014 р. № 380/26-56-22-01-03/38671189 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Екобот" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.07.2013 р. по 30.06.2014 р.", відповідач дійшов висновку, що ТОВ "Екобот" здійснювало діяльність, спрямовану лише на виконання операцій, пов'язаних із наданням податкової вигоди третім особам по ланцюгу постачання до ТОВ "Індастріал-Транс-Агро". Зокрема, ТОВ "Екобот" протягом липня-жовтня 2013 р., січня-лютого 2014 р. задекларовано у податковій звітності з ПДВ операції з реалізації транспортно-експедиційних послуг та послуг з прибирання територій елеватора та вивозу сміття, за відсутності реального (законного) джерела походження зазначених послуг (т.1 а.с.64-66).

Відтак, оскільки реальність вчинення господарських операцій між вищезазначеним контрагентом-постачальником та ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" за липень-жовтень 2013 р. та січень 2014 р. відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, то у ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" не було підстав для податкового обліку вказаних операцій та, відповідно, їх відображення в податковій звітності за період з 01.07.2013 року по 31.10.2013 року та з 01.01.2014 року по 28.02.2014 року.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу та зазначає наступне.

Згідно вимог ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідності ч.1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку до податкового кредиту суми ПДВ необхідно, зокрема, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару та його оплати, а також наявність мети отримання товару, пов'язаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

При цьому, відповідно до вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Отже, підприємство не має права на податковий кредит у разі відсутності податкової накладної чи митної декларації, що позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг).

Згідно п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Стаття 201 Податкового кодексу України встановлює порядок складання та вимоги до податкових накладних.

Відповідно до вимог п.201.8 ст.201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст.183 цього Кодексу.

Згідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статус позивача та його контрагента як платників податку на додану вартість не заперечувався у судовому засіданні.

Позивачем відображено в податковому обліку, а саме віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ операції з придбання послуг (транспортно-експедиційні послуги та послуги з прибирання території елеватора та вивозу сміття) у ТОВ "Екобот" (код 38671189) за період з 01.07.2013 р. по 31.10.2013 р. та з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р. на загальну суму 4 895 784 грн., в тому числі ПДВ - 815 964 грн..

Встановлено, що між ТОВ "Екобот" (автоперевізник) та ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" (як клієнт) було укладено договори на транспортно-експедиційні послуги, згідно предмету яких клієнт доручає, а автоперевізник зобов'язується за плату і за рахунок клієнта виконати послуги, пов'язані з систематичним перевезенням вантажу на умовах цих договорів. Зокрема, між сторонами укладені наступні договори: у січні 2014 р. №2-2014 від 03.01.2014 р. (т.1 а.с.71-72) та №5-2014 від 10.01.2014 р. (т.1 а.с.73-74); у липні 2013 р. №24-2013 від 01.07.2013 р. (т.1 а.с.75-76).

Виконання сторонами взятих на себе зобов'язань підтверджено:

по договору №24-2013 від 01.07.2013 року:

1) податковими накладними, виписаними ТОВ "Екобот" у липні 2013 року: від 16.07.2013 р. №14 на суму 57440 грн., в т.ч. ПДВ 9573,33 грн., від 17.07.2013 р. №16 на суму 59200 грн., в т.ч. ПДВ 9866,67 грн., від 18.07.2013 р. №18 на суму 59964 грн., в т.ч. ПДВ 9994 грн., від 19.07.2013 р. №21 на суму 58860 грн., в т.ч. ПДВ 9810 грн., від 22.07.2013 р. №23 на суму 54500 грн., в т.ч. ПДВ 9083,33 грн., від 23.07.2013 р. №25 на суму 56048 грн., в т.ч. ПДВ 9341,33 грн., від 24.07.2013 р. №27 на суму 54736 грн., в т.ч. ПДВ 9122,67 грн., від 25.07.2013 р. №29 на суму 59400 грн., в т.ч. ПДВ 9900 грн., від 25.07.2013 р. №30 на суму 56640 грн., в т.ч. ПДВ 9440 грн., від 26.07.2013 р. №31 на суму 56100 грн., в т.ч. ПДВ 9350 грн., від 26.07.2013 р. №32 на суму 58932 грн., в т.ч. ПДВ 9822 грн., від 27.07.2013 р. №33 на суму 59400 грн., в т.ч. ПДВ 9900 грн., від 29.07.2013 р. №35 на суму 59116 грн., в т.ч. ПДВ 9852,67 грн., від 29.07.2013 р. №36 на суму 55440 грн., в т.ч. ПДВ 9240 грн., від 30.07.2013 р. №37 на суму 53968 грн., в т.ч. ПДВ 8994,67 грн., від 30.07.2013 р. №38 на суму 59400 грн., в т.ч. ПДВ 9900 грн., від 31.07.2013 р. №39 на суму 42172 грн., в т.ч. ПДВ 7028,67 грн., від 31.07.2013 р. №42 на суму 45000 грн., в т.ч. ПДВ 7500 грн., від 31.07.2013 р. №41 на суму 52033 грн., в т.ч. ПДВ 8672,17 грн., у серпні 2013 року: від 08.08.2013 р. №5 на суму 56191,20 грн., в т.ч. ПДВ 9365,20 грн., від 09.08.2013 р. №6 на суму 48812,40 грн., в т.ч. ПДВ 8135,40 грн., від 10.08.2013 р. №8 на суму 57148 грн., в т.ч. ПДВ 9524,67 грн., від 14.08.2013 р. №11 на суму 50518 грн., в т.ч. ПДВ 8419,67 грн., від 14.08.2013 р. №13 на суму 1981,20 грн., в т.ч. ПДВ 330,30 грн., від 16.08.2013 р. №15 на суму 56472 грн., в т.ч. ПДВ 9412 грн., від 19.08.2013 р. №17 на суму 59087,60 грн., в т.ч. ПДВ 9847,93 грн., від 21.08.2013 р. №20 на суму 42000 грн., в т.ч. ПДВ 7000 грн., від 22.08.2013 р. №21 на суму 53274 грн., в т.ч. ПДВ 8879 грн., від 22.08.2013 р. №22 на суму 36141 грн., в т.ч. ПДВ 6023,50 грн., від 29.08.2013 р. №27 на суму 60000 грн., в т.ч. ПДВ 10000 грн., від 29.08.2013 р. №28 на суму 58292 грн., в т.ч. ПДВ 9715,33 грн., від 30.08.2013 р. №29 на суму 57735,60 грн., в т.ч. ПДВ 9622,60 грн., від 30.08.2013 р. №30 на суму 60000 грн., в т.ч. ПДВ 10000 грн., від 31.08.2013 р. №31 на суму 56773,60 грн., в т.ч. ПДВ 9462,27 грн., від 31.08.2013 р. №32 на суму 8331,60 грн., в т.ч. ПДВ 1388,60 грн., від 31.08.2013 р. №33 на суму 21750 грн., в т.ч. ПДВ 3625 грн., від 31.08.2013 р. №34 на суму 22500 грн., в т.ч. ПДВ 3750 грн., від 31.08.2013 р. №35 на суму 23250 грн., в т.ч. ПДВ 3875 грн., від 31.08.2013 р. №36 на суму 25500 грн., в т.ч. ПДВ 4250 грн., у вересні 2013 року: від 05.09.2013 р. №1 на суму 30000 грн., в т.ч. ПДВ 5000 грн., від 10.09.2013 р. №3 на суму 22887,4 грн., в т.ч. ПДВ 3814,57 грн., від 14.09.2013 р. №4 на суму 4972,50 грн., в т.ч. ПДВ 828,75 грн., від 27.09.2013 р. №8 на суму 17600 грн., в т.ч. ПДВ 2933,33 грн., від 27.09.2013 р. №9 на суму 59181,20 грн., в т.ч. ПДВ 9863,53 грн., від 28.09.2013 р. №11 на суму 59633,40 грн., в т.ч. ПДВ 9938,90 грн., від 28.09.2013 р. №12 на суму 51811,20 грн., в т.ч. ПДВ 8635,20 грн., від 30.09.2013 р. №14 на суму 12000 грн., в т.ч. ПДВ 2000 грн., від 30.09.2013 р. №15 на суму 8673 грн., в т.ч. ПДВ 1445,50 грн., у жовтні 2013 року: від 05.10.2013 р. №1 на суму 56232 грн., в т.ч. ПДВ 9372 грн., від 07.10.2013 р. №4 на суму 59276 грн., в т.ч. ПДВ 9879,33 грн., від 08.10.2013 р. №5 від 55052 грн., в т.ч. ПДВ 9175,33 грн., від 10.10.2013 р. №6 на суму 58212 грн., в т.ч. ПДВ 9702 грн., від 10.10.2013 р. №7 на суму 60000 грн., в т.ч. ПДВ 10000 грн., від 12.10.2013 р. №8 на суму 54208 грн., в т.ч. ПДВ 9034,67 грн., від 12.10.2013 р. №9 на суму 60000 грн., в т.ч. ПДВ 10000 грн., від 14.10.2013 р. №10 на суму 58380 грн., в т.ч. ПДВ 9730 грн., від 15.10.2013 р. №12 на суму 37298 грн., в т.ч. ПДВ 6216,33 грн., від 15.10.2013 р. №13 на суму 58340 грн., в т.ч. ПДВ 9723,33 грн., від 16.10.2013 р. №14 на суму 54770 грн., в т.ч. ПДВ 9128,33 грн., від 17.10.2013 р. №15 на суму 52012 грн., в т.ч. ПДВ 8668,67 грн., від 22.10.2013 р. №17 на суму 49078,20 грн., в т.ч. ПДВ 8179,70 грн., від 22.10.2013 р. №18 на суму 55124 грн., в т.ч. ПДВ 9187,33 грн., від 23.10.2013 р. №19 на суму 59044 грн., в т.ч. ПДВ 9840,67 грн., від 23.10.2013 р. №20 на суму 19800 грн., в т.ч. ПДВ 3300 грн., від 24.10.2013 р. №21 на суму 57776 грн., в т.ч. ПДВ 9629,33 грн., від 24.10.2013 р. №22 на суму 48000 грн., в т.ч. ПДВ 8000 грн., від 25.10.2013 р. №23 на суму 59152 грн., в т.ч. ПДВ 9858,67 грн., від 25.10.2013 р. №24 на суму 57000 грн., в т.ч. ПДВ 9500 грн., від 27.10.2013 р. №25 на суму 59158 грн., в т.ч. ПДВ 9859,67 грн., від 28.10.2013 р. №27 на суму 59544 грн., в т.ч. ПДВ 9924 грн., від 28.10.2013 р. №28 на суму 45289,80 грн., в т.ч. ПДВ 7548,30 грн., від 29.10.2013 р. №30 на суму 54494 грн., в т.ч. ПДВ 9083,33 грн., від 29.10.2013 р. №31 на суму 47407,80 грн., в т.ч. ПДВ 7901,30 грн., від 30.10.2013 р. №32 на суму 56884 грн., в т.ч. ПДВ 9480,67 грн., від 30.10.2013 р. №33 на суму 49533 грн., в т.ч. ПДВ 8255,50 грн., від 31.10.2013 р. №34 на суму 33789 грн., в т.ч. ПДВ 5631,50 грн., від 31.10.2013 р. №35 на суму 34 864 грн., в т.ч. ПДВ 5810,67 грн. (т.1 а.с.111-181, 184-185, 187-188, 190-191);

2) накладними за липень 2013 р. (т.1 а.с.204-208), за серпень 2013 р. (т.1 а.с.209-212), за вересень 2013 р. (т.1 а.с.213-214) та за жовтень 2013 р. (т.1 а.с.215-217);

3) актами надання послуг за липень 2013 р. (т.1 а.с.218-236), за серпень 2013 р. (т.1 а.с.237-250, т.2 а.с.1-6), за вересень 2013 р. (т.2 а.с.7-9, 12-13, 15-16, 18-19) та за жовтень 2013 р. (т.2 а.с.22-49);

по договору №2-2014 від 03.01.2014 року:

1) податковими накладними, виписаними ТОВ "Екобот" у січні 2014 року: від 11.01.2014 р. №4 на суму 46742,80 грн., в т.ч. ПДВ 7790,47 грн., від 13.01.2014 р. №5 на суму 47582,20 грн., в т.ч. ПДВ 7930,37 грн., від 14.01.2014 р. №7 на суму 50029,20 грн., в т.ч. ПДВ 8338,20 грн., від 15.01.2014 р. №9 на суму 53066 грн., в т.ч. ПДВ 8844,33 грн., від 16.01.2014 р. №11 на суму 49186,80 грн., від 17.01.2014 р. №13 на суму 51297,20 грн., в т.ч. ПДВ 8549,53 грн., від 18.01.2014 р. №15 на суму 59970,60 грн., в т.ч. ПДВ 9995,10 грн., від 20.01.2014 р. №16 на суму 42125,20 грн., в т.ч. ПДВ 7020,87 грн., від 21.01.2014 р. №18 на суму 200 000 грн., в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн. (т.1 а.с.194-202);

2) актами надання послуг за січень 2014 р. (т.2 а.с.50-57), за лютий 2014 р. (т.2 а.с.58);

по договору №5-2014 від 10.01.2014 року:

1) податковими накладними, виписаними ТОВ "Екобот" у січні 2014 року: від 21.01.2014 р. №19 на суму 600 000 грн., в т.ч. ПДВ 100 000 грн. (т.1 а.с.203);

2) актом надання послуг за лютий 2014 р. (т.2 а.с.59).

Також, між ТОВ "Екобот" (виконавець) та ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" (замовник) у 2013 р. було укладено договори надання послуг, згідно до предмету яких в порядку та на умовах, визначених цими договорами, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати послуги (комплекс робіт по упорядкуванню території елеватора та вивозу сміття), а замовник - оплачувати надані послуги. Так, між сторонами укладені такі договори:

у вересні 2013 року:

- №19 від 29.09.2013 р. (т.1 а.с.93-94);

- №18 від 24.09.2013 р. (т.1 а.с.95-96).

Виконання сторонами взятих на себе зобов'язань підтверджено

по договору №18 від 24.09.2013 року:

1) податковими накладними, виписаними ТОВ "Екобот" у вересні 2013 р.: від 26.09.2013 р. №5 на суму 58886 грн., в т.ч. ПДВ 9814,33 грн., від 27.09.2013 р. №7 на суму 58998 грн., в т.ч. ПДВ 9833 грн., від 28.09.2013 р. №10 на суму 57985 грн., в т.ч. ПДВ 9664,17 грн., від 29.09.2013 р. №13 на суму 57499 грн., в т.ч. ПДВ 9583,17 грн., від 30.09.2013 р. № 16 на суму 39951 грн., в т.ч. ПДВ 6658,50 грн. (т.1 а.с.182-183, а.с.186, 189, 192);

2) актами надання послуг за вересень 2013 р. (т.2 а.с.10-11, 14, 17, 20);

по договору №19 від 29.09.2013 року:

1) податковими накладними, виписаними ТОВ "Екобот" у вересні 2013 р.: від 30.09.2013 р. №17 на суму 36678 грн., в т.ч. ПДВ 6113 грн. (т.1 а.с.193);

2) актом надання послуг за вересень 2013 р. (т.2 а.с.21).

Вищевказані господарські правовідносини було відображено позивачем в податковому обліку, що підтверджується податковими деклараціями з ПДВ (з відповідними додатками до них), в т.ч. за липень 2013 р. на суму ПДВ 168 891,50 грн. (т.2 а.с.60-77), за серпень 2013 р. на суму ПДВ 128 376,37 грн. (т.2 а.с.78-90), за вересень 2013 р. на суму ПДВ 96 126,02 грн. (т.2 а.с.91-102), за жовтень 2013 р. на суму ПДВ 210 819,63 грн. (т.2 а.с.103-115), за січень 2014 р. на суму ПДВ 74 166,67 грн. (т.2 а.с.116-122) та за лютий 2014 р. на суму ПДВ 137 583,33 грн. (т.2 а.с.123-132).

Докази оплати наданих послуг підтверджено випискою по банківському рахунку (т.2 а.с.148-150).

Таким чином, з аналізу наведених норм законодавства та правовідносин позивача з ТОВ "Екобот" вбачається те, що позивачем, окрім декларування податкового кредиту з ПДВ, дотримано обов'язкових вимог, пов'язаних з формуванням платником податку податкового кредиту та виникненням податкового зобов'язання, оскільки єдиною підставою для цього являється наявність належно оформленої податкової накладної. Судом також враховано те, що наявність вищевказаних законодавчо визначених обставин для формування податкового кредиту з ПДВ є обов'язковою, але, є не безумовною підставою для визнання правомірності такого формування за умови, якщо податковий орган доведе, що відомості у документах, на підставі яких вони сформовані, не відповідають дійсності, в тому числі, коли господарські операції з придбання товару (робіт, послуг) не мали реального характеру.

Водночас, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності та йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними суб'єктом господарювання було одержання позивачем податкової вигоди. Також, відповідачем не наведено доказів того, що договори укладені позивачем з метою, що завідомо суперечить інтересам держави, в тому числі, в частині ухилення від сплати податків в передбаченому законодавством обсязі та отримання незаконної податкової вигоди.

Крім того, відповідачем не доведено факт, що дана юридична особа була створена з відома або за участі позивача з метою ухилення від сплати податків, порушення економічних інтересів держави.

До того ж, за застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у зв'язку із неможливістю проведення перевірки його контрагента є неприпустимо, оскільки законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання (постанова Верховного Суду України № 21-47а10 від 31.01.2011 року).

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що податковим органом безпідставно збільшено позивачу грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 815 964 грн. та засновано штрафні (фінансові) санкції у сумі 203 991 грн., тому податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Перевіркою встановлено, що позивачем завищено склад витрат, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування за 2013 рік на суму 3 333 820 грн. та за 2014 рік на суму 1 000 000 грн., внаслідок чого в порушення вимог п.138.2, п.138.4, п.138.8 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України занижено податок на прибуток на загальну суму 813 426 грн., в тому числі: за 2013 рік на суму 633 426 грн.; за 2014 рік на суму 180 000 грн..

Зазначені висновки податкового органу ґрунтуються на тому, контрагент-постачальник позивача - ТОВ "Екобот", здійснювало діяльність, спрямовану на наданням податкової вигоди третім особам по ланцюгу постачання до ТОВ "Індастріал-Транс-Агро". А тому позивачем, по взаємовідносинам з даним контрагентом, неправомірно включено витрати, що враховуються при визначені об'єкта оподаткування на загальну суму 4 333 820 грн..

Суд не погоджується з цим та зазначає.

Згідно п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України під витратами розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами статті 134 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Згідно п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України витрати, котрі враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, за приписами п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Таким чином, платник податків має право віднести будь-які витрати до складу витрат за умови їх здійснення в межах своєї господарської діяльності, документального підтвердження відповідних витрат шляхом оформлення первинних документів відповідно до вимог чинного законодавства.

Встановлено, що між ТОВ "Екобот" (як продавець) та ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" (як покупець) у 2013р. було укладено договори поставки, згідно до яких продавець зобов'язується передати у власність покупця товар (ріпак, ячмінь, пшениця, кукурудзи), а покупець - прийняти та оплатити його у кількості та терміни, обумовлені договорами. Так, між сторонами укладені наступні договори поставки: у липні 2013 року: №18-2013 від 01.07.2013 р. (т.1 а.с.77-78); №17-2013 від 01.07.2013 р. (т.1 а.с.79-80); №21-2013 від 10.07.2013 р. (т.1 а.с.81-82); №19-2013 від 09.07.2013 р. (т.1 а.с.83-84); №20-2013 від 10.07.2013 р. (т.1 а.с.85-86); у серпні 2013 року: №34-2013 від 01.08.2013 р. (т.1 а.с.87); №32-2013 від 01.08.2013 р. (т.1 а.с.88); у вересні 2013 року: №36-2013 від 02.09.2013 р. (т.1 а.с.89); №37-2013 від 24.09.2013 р. (т.1 а.с.90); у жовтні 2013 року: №40-2013 від 01.10.2013 р. (т.1 а.с.91); №30-2013 від 01.10.2013 р. (т.1 а.с.92). Дані господарські операції підтверджені податковими накладними (т.1 а.с.97-110), випискою по банківському рахунку (т.2 а.с.148-150) та платіжними дорученнями (т.2 а.с.146-147).

При цьому витрати, пов'язані з доставкою товару до місця передачі, були покладені на покупця (п. 3 договорів). В подальшому, з метою виконання взятих на себе зобов'язань позивачем та ТОВ "Екобот" укладені договори на транспортно-експедиційні послуги, а також на виконання комплексу робіт щодо упорядкування території елеватора та вивозу сміття, реальність яких підтверджено в ході розгляду цієї справи. В свою чергу, даний контрагент, що не спростовано податковим органом, був зареєстрований як юридична особа, а факт неможливості проведення перевірки даного контрагента не вказує на відсутність у нього можливості надати такі послуги.

Відтак, суд дійшов висновку, що отримані від ТОВ "Екобот" транспортно-експедиційні послуги та послуги з упорядкування території елеватора і вивозу сміття, використано ТОВ "Індастріал-Транс-Агро" у власній господарській діяльності, що підтверджено наданими доказами та не спростовано відповідачем. Тому, висновки щодо заниження податку на прибуток всього на суму 813 426 грн. є необґрунтованими, а винесене податкове повідомлення-рішення № від 30.05.2016 року - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. При цьому, за приписами частини другої статті 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов'язку по доказуванню правомірності прийняття спірних рішень, а тому суд вважає їх такими, що винесені не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 94 КАС України суд присуджує на користь позивача всі здійснені документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 30 552 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (т.1 а.с.11).

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 30 травня 2016 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 30 травня 2016 року №

Присудити товариству з обмеженою відповідальністю "Індастріал-Транс-Агро", код - 37297649 (25012, Кіровоградська обл., м. Кропивницький (м. Кіровоград), провулок Будьонного, 3) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області судовий збір у сумі 30 552 (тридцять тисяч п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 00 коп..

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, копія якої одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько