Справа № 2а-17085/10/0570
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року < > справа № 2а-17085/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого судді Білак С.В.,

суддів Гаврищук Т.Г., Яманко В.Г.

при секретарі судового засідання Чеплигіні П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та Державної судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року по справі № 2а-17085/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України; Кабінету Міністрів України; Міністерства Фінансів України; Головного управління Державного Казначейства України при Міністерстві Фінансів України; Апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної судової адміністрації України; Кабінету Міністрів України; Міністерства Фінансів України; Головного управління Державного Казначейства України при Міністерстві Фінансів України; Апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії. Просив стягнути з Державної судової адміністрації України 193802 грн. недоплаченої заробітної плати, яка утворилась в результаті неправильного застосування розміру мінімальної заробітної плати при розрахунку посадового окладу судді; зобов»язати з 1 червня 2010 року виплачувати заробітну плату, нарахування якої проводити, виходячи із середнього заробітку, розрахованого відповідно до діючого на цей момент мінімального розміру заробітної плати.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року позовні вимоги задоволені частково. Зобов'язано Державну судову адміністрацію України провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоотриману заробітну плату з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік", «Про Державний бюджет України на 2010 рік» за період з 19 серпня 2009 року по 1 червня 2010 року.

В іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 та Державною судовою адміністрацією України подано апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 19.03.2007 року визнано протиправною бездіяльність та окремі положення постанови КМУ від 31.12.2005 року № 1310, зокрема п.4-1 вказаної постанови, яким установлено, що розмір посадових окладів, передбачених постановою КМУ від 03.09.2005 року № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться, але при цьому судом не враховано, що ухвалюючи рішення щодо незаконності як вказаної постанови КМУ, так і постанови зазначеного органу від 21.12.2005 року № 1243, суди виходили з того, що визнані незаконними частини нормативно правових актів, якими встановлюється порядок та розмір нарахування заробітної плати судді, обмежують обсяг гарантій незалежності суддів, встановлених Конституцією та законами України. Апелянт вважає, що висновок суду про те, що позивач має право на отримання заробітної плати відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з часу набрання чинності постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 21 травня 2008 року, тобто з 19 серпня 2009 року, та з 03 грудня 2007 року щодо постанови Печерського районного суду м. Києва, не відповідає принципу верховенства права, закріпленому у ст. 8 Основного Закону України.

Державна судова адміністрація України в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що положення постанови КМУ від 21.12.2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів, розміри посадових окладів яких визначаються залежно від кількості розмірів мінімальної заробітної плати згідно із постановами КМУ в тому числі і постанови КМУ від 3 вересня 2005 року № 865 та іншими нормативно правовими актами, розміри посадових окладів встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати перерахунок не провадиться, предметом розгляду в судовому засіданні не були та не були визнані неправомірними, так як були визнані неправомірними положення постанови КМУ № 1310 від 31 грудня 2005 року. Апелянт вказує, що так як положення постанови КМУ від 21 грудня 2005 року № 1243 у зазначених судових засіданнях не обговорювались і не оспорювались, вони залишились чинними після постановлення і набрання законної сили рішенням суду, а саме: постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до п.5 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2002 року № 228, установи мають право брати бюджетні зобов»язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, однак кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового утримання та вихідної допомоги суддям за період з 1 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року та за 2005- по 2008 рік Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік» передбачені не були.

Сторони до судового засідання не з»явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів встановила наступне.

Позивач, ОСОБА_2 обіймає посаду судді апеляційного суду Донецької області, заробітна плата якого обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2006-2010 роки, що призвело до недоотримання ним за період з 1 січня 2006 р. по 1 червня 2010 р. заробітної плати в розмірі 193802 грн.

Відповідно до ст. 126 Закону України „Про судоустрій України" Державна Судова Адміністрація здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апарату судів.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України статус суддів визначається виключно законами України. Матеріальне та соціально-побутове забезпечення, в тому числі і заробітна плата суддів, є елементами статусу судді (ст.ст. 42-45 Закону України „Про статус суддів"). Збереження існуючого статусу судді, недопущення його скасування або звуження його змісту та обсягу є однією з основоположних гарантій незалежності судді.

Статтею 14 Закону „Про судоустрій України" встановлено, що однією з гарантій самостійності судів і незалежності суддів є належне матеріальне та соціальне забезпечення суддів.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Статтею 44 Закону України „Про статус суддів" визначено, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України та Голови Вищого арбітражного суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків їх окладів. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 „Про оплату праці суддів" затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1 -6, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи згідно з додатком 7.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865" зазначену постанову доповнено, зокрема, пунктом 4-1, яким установлено, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2007 року, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2007 року та Вищого адміністративного Суду України від 29 жовтня 2009 року, в адміністративній справі за позовом особи до держави Україна, Кабінету Міністрів України, треті особи - Державне казначейство України, Державна судова адміністрація, про визнання протиправною бездіяльність та окремих положень постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310, стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, визнано протиправним і скасовано п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 „Про оплату праці суддів".

З 03 грудня 2007 року (дня набрання законної сили судовим рішенням) пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 „Про оплату праці суддів" втратив чинність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 „Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" встановлено, що розміри посадових окладів суддів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865, встановлюються, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865" доповнено постанову №865, зокрема, пунктом 4-1.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року (справа №2/174), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року (справа № 22-а-26751/08), в адміністративній справі за позовом особи до Кабінету Міністрів України, треті особи - Конституційний Суд України, Верховний Суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України, про визнання незаконними та скасування актів, визнані незаконними постанова Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 „Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865" та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 „Про оплату праці суддів".

З 19 серпня 2009 року (дня набрання законної сили судовим рішенням) постанова Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 „Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддів, пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865" та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 „Про оплату праці суддів" втратили чинність.

З огляду на наведене, та з урахуванням норм ст. 255 КАС України, з 3 грудня 2007 року є протиправним і скасовано пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 „Про оплату праці суддів", а з 19 серпня 2009 року - є протиправними постанова Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 „Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддів, пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865" та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 „Про оплату праці суддів".

З огляду на наведене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що позивач мав право на отримання заробітної плати у відповідності зі статтею 44 Закону України „Про статус суддів" та постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 „Про оплату праці суддів" з часу набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року у справі №2/174, тобто з 19 серпня 2009 року.

Між тим заробітна плата позивача, з 19 серпня 2009 року обчислювалася виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік", що свідчить про безумовне порушення права позивача на належне матеріальне забезпечення.

Бюджетним кодексом України (статтею 32-37) на Міністерство фінансів України покладено обовязок, щодо складання проекту закону про Державний бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України. Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Відповідно до наказу Державна судова адміністрація України від 09.06.2004 року № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних суді», обовязок подавати штатні розписи до Державної судової адміністрації із зазначенням розміру фінансування оплати праці суддям покладено на апеляційний суд Донецької області, який і здійснює фактичну виплату заробітної плати позивачу. Зазначені повноваження сторонами не оспорюються. Однак, зміни до штатних розписів не вносилися. Апеляційним судом Донецької області не подавалися звернення до Державної судової адміністрації України з даними про коригування заробітної плати позивача виходячи з розміру посадового окладу з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік" «Про Державний бюджет України на 2010 рік» за період з 19 серпня 2009 року по 1 червня 2010 року включно.

Колегія суддів вважає доведеною протиправність дій відповідача по виконанню постанови КМУ № 865 від 2 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої заробітної плати.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині зобовязання з 1 червня 2010 року виплачувати заробітну плату, нарахування якої проводити, виходячи з середнього заробітку, розрахованого відповідно до діючого на цей момент мінімального розміру заробітної плати, оскільки заробітна плата судді, виходячи з вищезазначених норм законодавства, формується з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок, а посадовий оклад судді обчислюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму встановленого на відповідний рік, а ні виходячи з середнього заробітку.

Разом з тим, постанова суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки в резолютивній частині судом не зазначено з яких коштів підлягає виплата недоотриманої позивачем заробітної плати за період з 19 серпня 2009 року по 1 червня 2010 року та помилково визначено відповідача, зобов»язаного провести такий перерахунок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції правильно вирішена справа по суті, але із помилковим застосуванням норм матеріального права, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Державної судової адміністрації України задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2010 року по справі № 2а-17085/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України; Кабінету Міністрів України; Міністерства Фінансів України; Головного управління Державного Казначейства України при Міністерстві Фінансів України; Апеляційного суду Донецької області про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії змінити.

Другий абзац резолютивної частини постанови викласти в наступній редакції:

«Зобов'язати Апеляційний суд Донецької області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_2 недоотриману заробітну плату за рахунок коштів, визначених в кошторисі для Апеляційного суду Донецької області, з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік", «Про Державний бюджет України на 2010 рік» за період з 19 серпня 2009 року по 1 червня 2010 року.»

В інший частині постанову залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови складена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 24 листопада 2010 року, в повному обсязі складена 29 листопада 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: С.В. Білак

Судді: Т.Г.Гаврищук

ОСОБА_3