Справа № 342/789/16-а
Суддя: Корюкіна М.П. М. П.
Дата ухвалення: 2016-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/789/16-а
Провадження № 2-а/342/43/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Корюкіної М.П.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І.-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до суду, в якому просить визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік - протиправною.

Просить зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА Івано-Франківської області здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити йому недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 3-ї групи за 2016 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на момент проведених виплат, з урахуванням раніше виплачених сум.

В позові зазначив, що він є ветераном війни - інвалідом війни 3-ї групи відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 15 червня 2015 року має право на пільги, встановлені законодавством України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни. Згідно із вимогами ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни повинна щорічно до 05 травня виплачуватися разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком. Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 05 травня у розмірах, передбачених ст.ст. 12-17 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку, або через установи банків; пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами - за місцем їх проживання чи одержання утримання. Згідно з п.п. 3.2, 4.9, 4.10 Типового положення про центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, затвердженим наказом міністра праці та соціальної політики України від 25 квітня 2006 року за № 147, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07 червня 2006 року за № 683/12557, цей центр здійснює підготовку документів на виплату всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат, проводить перерахунки розмірів грошової допомоги різним категоріям одержувачів пільг. При визначенні мінімального розміру пенсії. Зміни до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не внесено.

Таким чином, щорічну грошову допомогу інвалідам війни слід було сплачувати у повному обсязі. Відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на 2016 рік» мінімальна пенсія за віком та прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатністю, становить: з 05 травня 2016 року - 1130 грн.

Таким чином він повинен був отримати у 2016 році 7910 грн. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА він в 2016 році отримав 2310 грн. Недоплата за 2016 рік - 5600 грн.

На звернення позивача стосовно виплати йому у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, передбаченому законом, управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА листом № 1645 від 03.08.2016 року відмовило у проведенні перерахунку, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Представник відповідача надіслав до суду письмові заперечення проти позову, в яких в задоволенні позову просить відмовити та зазначає, що виплату допомоги ОСОБА_1, здійснено відповідно до чинного законодавства: Конституції України, Бюджетного кодексу України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 141 «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань».

В судове засідання позивач не з'явився. До суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився. До суду поступило клопотання про розгляд справи у відсутності представника управління.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1, має статус ветерана війни, інваліда війни 3 групи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 15 червня 2015 року та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. Ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога.

Враховуючи те, що позивач є інвалідом війни, він наділений державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Наділивши інвалідів війни, зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобов'язання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є інвалідами війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобов'язання держави забезпечити соціальний захист інвалідів війни.

Як вбачається з листа № 1645 від 03.08.2016 року Управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА, розглянувши заяву позивача, повідомило, що на його рахунок 12.04.2016 р. перерахована разова грошова допомога до 5 травня за 2016 р. у розмірі 2310 грн., визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 141 від 02.03.2016 р. «Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань».

Згідно з частинами 1, 2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щорічна разова грошова допомога для інвалідів війни є формою соціального забезпечення громадян, які, відповідно до спеціального закону, є інвалідами війни. Тобто, фактично ця допомога є формою реалізації конституційного права громадян, які є учасниками, ветеранами чи інвалідами війни, на соціальний захист.

Згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату грошової допомоги інвалідам війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена пільга. У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За ст. 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Таку редакцію цієї норми, викладену в Законі України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 було визнано такою, що не відповідає Конституції України і вона втратила чинність з дня ухвалення цього Рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних відносин діяла редакція частини п'ятої ст. 13 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з якою щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Водночас Кабінет Міністрів України у п.п.1 п. 1 Постанови № 141 від 02.03.2016 р. установив, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і «Про жертви нацистських переслідувань» інвалідам війни здійснюється у розмірі 2310 грн. Тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено ч.5 ст. 13 цього Закону.

Отже, на час виплати ОСОБА_1, у квітні 2016 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України № 3551-XII і Постанова Кабінету Міністрів України № 141. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

Керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2016 році підлягає застосовуванню не Постанова КМУ № 141, а Закон України № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, частина п'ята статті 12 якого передбачає виплату цієї допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Такі висновки містяться в Постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України по справі № 21-6508а15 від 10.02.2016 р., яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати розмір щорічної разової грошової допомоги, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положеннями ч.3 ст. 28 зазначеного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Оскільки Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не має права посилатись на відсутність певного нормативного акту, що визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії, при врегулюванні спірних правовідносин, застосуванню підлягає саме ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Виходячи з наведеного, позов слід задовольнити. На підставі ст. ст. 19, 22, 46, 58 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 5,6,13, 17, 17 - 1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та керуючись ст. ст. 2, 7, 12, 17, 17-1, 86, 160-163, 167, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області щодо перерахунку ОСОБА_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2016 рік - протиправною.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області здійснити перерахунок, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як інваліду війни 3-ї групи за 2016 рік відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням фактично раніше виплачених ОСОБА_1 сум грошової допомоги до 5 травня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Корюкіна М.П.