Справа № 127/28215/15-а
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/49/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 серпня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретаря Маснюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії у якому просив суд визнати дії відповідача в надані позивачу недостовірної та неповної відповіді на запити про доступ до публічної інформації від 30 листопада 2015 року протиправними та зобов'язати надати достовірну та повну інформацію на запити позивача від 30 листопада 2015 року про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (землі запасу, резервного фонду) по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст.121 ЗК України, а також надати належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст.118, 122 ЗК України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 02 грудня 2015 року позивач, у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації», Указу Президента України за № 547/2011 від 05 травня 2011 року «Питання забезпечення органами виконавчої влади доступу до публічної інформації», звернулися із запитами від 30 листопада 2015 року до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, в якому просив надати: інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (землі запасу, резервного фонду) по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст.121 ЗК України; належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст.118, 122 ЗК України.

03 грудня 2016 року відповідачем було отримано запит позивача, на які 14 грудня 2015 року позивачем було отримано відповідь з повідомленням про те, що на даний час вільних земельних ділянок не має. Вважаючи таку відповідь недостовірною та неповною інформацією, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до судового засіданні не з'явились, однак відповідно до поданої заяви представника позивача, останній просив суд розгляд справи провести у його відсутність та відсутність позивача, вимоги позову підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явилась, просила суд розгляд справи провести у її відсутність вимоги позову не визнала, просила суд у їх задоволенні відмовити.

Всебічно, повно, об'єктивно, дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог адміністративного позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02 грудня 2015 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Вінницької міської ради з запитом про доступ до публічної інформації (а.с. 5), в яких просив надати інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності (землі запасу, резервного фонду) по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст.121 ЗК України та надати належним чином завірені графічні матеріали (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти, та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, в тому числі із земель запасу, резервного фонду, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянами у відповідності до норм ст.ст.118, 122 ЗК України.

У відповідь на запит позивача, виконавчий комітет Вінницької міської ради, листом 09 грудня 2015 року № В-01-119973/01-00-10 за підписом начальника відділу звернень апарату міської ради та її виконкому ОСОБА_3, повідомив позивачів, що: «в зв'язку з відсутністю земель запасу та земель резервного фонду у межах міста, які в свій час були сформовані лише тільки на територіях сільських та селищних рад під час розпаювання колективних сільськогосподарських підприємств, перелік вільних земельних ділянок для зазначених потреб відсутній».

Визначаючись щодо повноти та достовірності наданої відповідачем відповіді на запит позивача про надання публічної інформації, та як наслідок правомірності заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI), публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ст. 3 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії (інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 22 Закону №2939-VI, відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Пунктом 31 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

Абзацом 2 частини 5 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов'язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

За приписами статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад, організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою, здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм слідує висновок про те, що виконавчий комітет Вінницької міської ради є розпорядником запитуваної позивачами інформації, а саме інформації про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а відтак, у відповідача відсутні правові підстави, передбачені статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», для відмови у задоволенні запиту про надання такої інформації.

Як вбачається зі звіту форми №6-зем Головного управління Держземагенства у Вінницької області «Про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності за станом на 1 січня 2015 року», загальна площа земель, яка не надана у власність або постійне користування в межах міста Вінниці складає 483,6969 га (а.с. 46, зворотній бік).

Таким чином, відповідачем на запит позивача надано недостовірну інформацію щодо відсутності вільних земельних ділянок, а тому вимоги про визнання протиправними дій щодо надання недостовірної інформації та зобов'язання відповідача надати достовірну та повну інформацію про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог ст. 121 Земельного кодексу України, є обґрунтованими.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України висловленою в ухвалі від 12 березня 2015 року в справі № К/800/41032/14.

Позивач в своїх запитах просив надати інформацію про землі запасу та резервного фонду по місту Вінниці, тоді як вбачається зі звіту форми №6-зем Головного управління Держземагенства у Вінницької області «Про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності за станом на 1 січня 2015 року», землі запасу та землі резервного фонду на території міста Вінниці відсутні.

Таким чином, вимога позивача щодо недостовірності наданої інформації, в частині земель запасу та земель резервного фонду, та зобов'язання надати таку інформацію задоволенню не підлягає.

Крім цього, не підлягає задоволенню вимоги позивачів щодо надання належним чином завірених графічних матеріалів (в тому числі викопіювання з публічної кадастрової карти та будь-які інші картографічні матеріали) вільних земель із вказаним цільовим призначенням, які необхідні для дотримання порядку отримання земельної ділянки у власність громадянам у відповідності до норм ст. 118, 122 Земельного кодексу України, оскільки позивачами чітко не сформовано вимоги щодо предмету запитуваної інформації, що унеможливлює її обробку та надання. Зокрема позивачами не конкретизовано які саме графічні чи картографічні матеріали необхідно надати заявникам, ким вони виготовлені та де знаходяться, тощо.

Слід звернути увагу, що відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Розпорядником інформації відображеної на публічній кадастровій карті є Держземагенство, а отже, виконавчий комітет Вінницької міської ради та позивач є рівноправними користувачами даної інформації.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру надаються на платній основі, крім випадків, визначених цим Законом. Зокрема, за надання викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру справляється адміністративний збір в розмірі 0,03 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому надається відповідна адміністративна послуга.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За правилами визначеними частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем не доведено належними засобами доказування правомірності своїх дій, які полягають у наданні недостовірної інформації на запити позивачів, натомість позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 70-72, 86, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Виконавчого комітету Вінницької міської ради в наданні ОСОБА_1 недостовірної відповіді на запит про доступ до публічної інформації від 30 листопада 2015 року.

Зобов'язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради надати ОСОБА_1 достовірну та повну інформацію на запити від 30 листопада 2015 року про наявність вільних земельних ділянок державної та комунальної форми власності по місту Вінниця з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у відповідності до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам у відповідності до вимог статті 121 Земельного кодексу України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк