Справа № 2-а-32/11
Суддя: Лепеха В. А.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Савранський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-32/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року Савранський районний суд Одеської області в складі: головуючого-судді Лепехи В.А.,

при секретарі Шаповал Н.Г., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, про визнання протиправними дій та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області, зобовязання нарахувати та виплати недоотриманого підвищення до пенсії як «Дитині війни»за період часу 1 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року, зобовязати нараховувати надбавку в подальшому та стягнути на її користь судовий збір,

в с т а н о в и в:

5 січня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, про визнання протиправними дій та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області, зобовязання нарахувати та виплати недоотриманого підвищення до пенсії як «Дитині війни»в розмірі 30% за період часу 1 січня 2006 року по 31 грудня 2010 року, зобовязати нараховувати надбавку в подальшому та стягнути на його користь судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що належить до соціальної категорії «Дитина війни»та, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року (далі Закон № 2195- IV), має право на підвищення до пенсії в розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на те, що виплати підвищення до пенсії проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено Законом № 2195- IV розмірі, при зверненні до відповідача в грудні 2010 року, в проведені перерахунку вказаної соціальної виплати відмовлено, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Також позивач зазначив, що бездіяльністю відповідача грубо порушені його законні права, він позбавлений права отримувати щомісячну доплату до пенсії в належному розмірі, що свідчить про нехтування правами громадян з боку відповідача.

Представник відповідача подав до суду заперечення в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народився 21 грудня 1944 року.

Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення № 538 від 11 березня 2009 року ОСОБА_2 має право користуватись пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відповідно до ст.. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року. Згідно зі статтею 6 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується - замість пенсії, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

У 2008 році в редакцію статті 6 Закону № 2195- IV внесені зміни Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28 грудня 2007 року № 107- VI (пункт 41 розділ II), (далі Закон № 107 - 6/2007), відповідно до яких «дітям війни»(крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), виплачується підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Саме на підставі вказаної норми та в такому розмірі відповідачем проводяться виплати дітям війни з 01 січня 2008 року.

У 2010 році позивач отримує щомісячно соціальну виплату як «Дитина війни»- 49,80 грн.

Рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року вказані зупинення дії статті 6 Закону № 2195-ІУ у 2007 році, зміни її редакції у 2008 році визнані, неконституційними, а тому відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, положення Закону України № 107 - 6/2007 відповідно до якого проводяться соціальні виплати дітям війни у 2010 році втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи громадян гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно частини 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі не відповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того частина 2 статті 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачає, що соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти відповідно до вимог статті 6 Закону України № 2195 - IV і виплачувати позивачеві підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за той період, коли дія цієї норми не була зупинена, а з 22 травня 2008 року без обмеження строком.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч.1 п.5 ст. 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

Згідно ч.2 ст.107 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з ч.1 ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Позивачем у даному адміністративному позові заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду. Однак, ОСОБА_1 не навів жодного доказу, який підтвердив би поважність причин пропуску строку звернення до суду, тільки вказав, що йому стало відомо про належні йому як дитині війни виплати, у вересні 2010 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не обґрунтував та не навів жодного доказу на поважність пропуску строку встановленого законом для звернення до адміністративного суду. Підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом в частині вимог про перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни за період з 1 січня 2006 року по 4 липня 2010 року не знайдено.

Оскільки Управління Пенсійного фонду України в Савранському районі Одеської області перерахунок та виплату підвищення до пенсії згідно зі статтею 6 Закону № 2195- IV позивачеві не провело, про свою відмову повідомило в відповіді № 80/К-2 від 27 грудня 2011 року, рішення про останнє не приймалося, чим допустило протиправну бездіяльність, тому права позивача як "Дитини війни" підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог в межах строку звернення до адміністративного суду, враховуючи законодавчо встановлені правила про початок та закінчення перебігу строку, визначеного місяцями.

Крім того, при зверненні до суду за захистом своїх прав, позивачем сплачено державне мито в розмірі 3,40 грн., яке вона просить стягнути з відповідача на її користь.

Вказана сума підлягає стягненню з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (відповідно до ст.. 94 КАС України).

На підставі ст. ст. 3, 22, 46, 48, 152 Конституції України, Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 - IV від 18 листопада 2004 року, Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107 -VI від 28 грудня 2007 року, рішення Конституційного Суду України № 6 - рп від 09 липня 2007 року, рішення Конституційного Суду України № 10 - рп від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 71, 86, 94, 158, 183-2 КАС України,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині поновлення строку для звернення до суду.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійною фонду України в Савранському районі Одеської області протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Савранському районі Одеської області здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 5 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року з розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого частиною 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачене ним державне мито в розмірі 3,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Савранський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3