Справа № 2а-321/10/0570
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2010 року справа №2а-321/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Старосуд М.І.

суддів: Юрченко В.П.,

ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Солодько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 особи підприємця ОСОБА_4 та Східної митниці на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 особи підприємця ОСОБА_4 до Східної митниці про визнання недійсним картки відмови, визнання незаконними дій і бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_3 особа підприємець ОСОБА_4 звернувсь до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Східної митниці про визнання недійсним картки відмови №700030000/2008/000091 від 29.12.2008 року та №700030000/2008/00073 від 03.11.2008 року; зобов'язати відповідача провести митне оформлення кузову автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 по курсу Національного Банку України на день прийняття декларації №700030000.2008.008348 (06.11.08 року); зобов'язати відповідача не нараховувати збір за зберігання кузову автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 на складі митниці до закінчення його митного оформлення; зобов'язати відповідача провести митне оформлення кузову автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 за законодавством, дійсним на 06.11.08 року за ціною, визначеною відділом вартості 09.11.07 року; визнати невиконаною передачу кузову автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 за актом №27/09 від 01.06.09 року; визнати незаконною бездіяльність (діяльність) відповідача, яка виявилася в несанкціонованому допуску 02.06.10 року сторонніх осіб до кузову легкового автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855, котрий знаходився під митним контролем; визнати незаконною бездіяльність відповідача, яка виявилася в несанкціонованій передачі кузову легкового автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 на зберігання сторонній особі; визнати незаконною бездіяльність відповідача, що виразилася в ігноруванні його звернення №161/09 від 30.06.09 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 особи підприємця ОСОБА_4 до Східної митниці про визнання недійсним картки відмови, визнання незаконними дій і бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії задоволені частково. Визнано незаконною бездіяльність Східної митниці щодо ненадання відповіді ОСОБА_3 особі-підприємцю ОСОБА_4 на його звернення від 30.06.2009 року №161/09. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій зазначено, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Відповідач також не погодився із постановою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та відмовити в задоволені позовних вимог повністю.

Позивача та представник відповідача в судовому засіданні підтримали доводів своїх апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 06.11.2008 року ОСОБА_3 особа підприємець ОСОБА_4 ввіз на митну територію України кузов автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855, у зв'язку з чим позивачем була подана вантажна митна декларація №700030000.2008.008346.

Відповідачем відмовлено позивачу в митному оформленні зазначеного товару на підставі карток відмови в прийнятті, митному оформленні та пропуску через митний кордон України №700030000/2008/000073 від 03.11.2008 року та №700030000/2008/000091 від 29.12.2008року. Причиною відмови у митному оформленні товару митним органом у картці відмови вказане: згідно ст.90 Митного кодексу України, Постанови КМ України №574 від 09.06.1997р., наказу Державної митної служби України №307 від 09.07.1997р., ВМД не може оформлена у зв'язку з тим, що графа 31 ВМД не відповідає акту митного огляду від 19.12.2008р., що впливає на умови оподаткування.

Під час митного оформлення вказаний товар був поміщений на митний ліцензійний склад ТОВ «Гарант Внешсервіс».

Після проведеної службової перевірки за зверненням позивача, товар за актом №27/09 від 01.06.2009 року був виданий останньому для проведення експертизи.

02.06.2009 року актом №738356 державного виконавця кузов легкового автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 був описаний та арештований і переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5, а також накладена заборона на його вивіз.

Оскільки виконавчою службою був арештований товар, який знаходився на складі ТОВ «Гарант Внешсервіс», позивач звернувся до відповідача з листом №161/09 від 30.06.2009 року з метою продовження строку проведення експертизи товару, який знаходився під митним контролем, відповіді на який позивач не отримав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний строк, який, якщо не встановлене інше, обчислюється з дня. коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, картку відмови в прийнятті, митному оформленні та пропуску через митний кордон України №700030000/2008/000073 від 03.11.2008 року позивач отримав 04.11.2008 року (а.с. 69), картку відмови в прийнятті, митному оформленні та пропуску через митний кордон України №700030000/2008/000091 від 29.12.2008 року позивач отримав 29.12.2008 року (а.с. 66), а з позовом до суду звернувся лише 30.12.2009 року, що підтверджується повідомленням про вручення потового відправлення (а.с.97).

Під час розгляду справи в суду першої інстанції відповідач наполягав на відмові у задоволенні позову в цієї частині з причини пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Зі змісту ч. 4 ст. 99 КАС України вбачається, якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб'єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Однак, Митним кодексом України не передбачено досудове врегулювання спору щодо відмови у митному оформлені, відтак колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, вимога про визнання карток відмови незаконними задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущений річний строк, встановлений для звернення до адміністративного суду.

Стосовно доводів апеляційної скарги позивача про зобов'язання Східної митниці провести митне оформлення кузову автомобіля VW РАSSАТ vin WVWZК63В63Е306855 згідно законодавства за митною вартістю, митною оцінкою, а також за курсом НБУ, що діяли станом на 06.11.2008 року, колегія суддів вважає їх похідними від визнання недійсними карток відмови у митному оформлені, тому погоджується із висновком суду першої інстанції щодо їхньої необґрунтованості.

Порядок зберігання товарів, які зберігаються на складах митних органів у регулюються ст.ст. 166-171 Митного кодексу України.

Порядок і розміри плати за таке зберігання визначені постановою КМ України від 11.06.08. №533 «Про запровадження плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів» та наказом Державної митної служби України від 29.07.08. №821 «Про затвердження Порядку справляння плати за зберігання товарів і транспортних засобів на складах митних органів та внесення змін до деяких наказів Державної митної служби України», якими передбачено, що плата за зберігання однієї одиниці легкового автомобіля становить 10 євро за добу.

Пунктом 8.1 Порядку роботи складу митного органу, затвердженого наказом Державної митної служби України від 05.12.2003 року №835, визначено, що видача зі складу митного органу товарів їх власникам або вповноваженим особам здійснюється лише після їх митного оформлення та внесення плати відповідно до законодавства.

За таких обставин погоджується із висновком суду першої інстанції, що підстав для звільнення позивача від такої сплати немає.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про незаконний допуск до кузову автомобіля та його незаконну передачу на зберігання приватній особі суд першої та апеляційної інстанції встановив, що 02.06.2009 року в зону митного оформлення були допущені співробітники державної виконавчої служби і кузов автомобіля був арештований та згідно акту опису майна АА № 738355 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5

Вказані дії були проведені на виконання наказу Господарського суду Донецької області про стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ «Гарант Внешсервіс», УПФУ та держави, про що зазначено у вказаному акті опису й арешту майна. Зазначені дії були проведені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 25.11.2009 року начальник Східної митниці повідомив ОСОБА_4 про те, що ними направлявся лист до ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції з інформацією, що вищезазначене майно обліковується митницею та перебуває під митним контролем, оскільки його митне оформлення не завершене у встановленому законодавством порядку.

У зв'язку з чим, постановою про перевірку виконавчого провадження відділом ДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції від 24.06.2009 року зазначене майно звільнене з-під арешту.

Кузов легкового автомобіля за даним позовом був прийнятий відповідачем у ОСОБА_4 та переданий на підставі укладеної з ними угоди ТОВ «Гарант Внешсервіс», що підтверджується відповідним актом від 17.11.2008 року №11/08. Матеріалами справи не спростовано, що відповідач був обізнаний про проведення державним виконавцем опису та арешту майна, яке перебувало на відповідальному зберіганні у ТОВ «Гарант Внешсервіс» і якимись діями чи бездіяльністю був переданий товар на відповідальне зберігання приватній особі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про визнання незаконної бездіяльності відповідача, яка полягає в ігноруванні його листа від 30.06.2009р. №161/09, яким він просив продовжити строк проведення експертизи товару, який знаходився під митним контролем на складі ТОВ «Гарант Внешсервіс», у зв'язку із його арештом державною виконавчою службою, апеляційний суд вважає правомірним, оскільки відповідачем у судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції не надано доказів стосовно повідомлення позивача у розумінні Закону України «Про звернення громадян» щодо розгляду зазначеного листа.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тобто відсутні підстави для скасування або зміни судового рішення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 11, 160, 184, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 особи підприємця ОСОБА_4 та Східної митниці залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року у справі № 2-а-321/10/0570 за позовом ОСОБА_3 особи підприємця ОСОБА_4 до Східної митниці про визнання недійсним картки відмови, визнання незаконними дій і бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

В судовому засіданні 15 липня 2010 року проголошена вступна та резолютивна частина ухвали у присутності сторін, у повному обсязі ухвала виготовлена 16 липня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня виготовлення її у повному обсязі.

Колегія суддів: