Справа № 2а-13712/09/0570
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2010-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року справа №2а-13712/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий: Білак С.В.

судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача від третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6; ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9
розглянувши апеляційну скаргуВідкритого акціонерного товариства "Донецькій енергозавод"
на постановуДонецького окружного адміністративного суду
від 26 листопада 2009 р.
по адміністративній справі№2а-13712/09/0570 (суддя Абдукадирова К.Е. )
за позовомОСОБА_10
до треті особи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області Відкрите акціонерне товариство «Донецький енергозавод»; Виконавчий комітеті Донецької міської ради; Донецька міська ради
пропро визнання недійсним рішення в частині включення гуртожитку до статутного фонду

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_10 (далі - позивач «1») звернулася до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області, треті особи: Відкрите акціонерне товариство «Донецький енергозавод»; Виконавчий комітеті Донецької міської ради; Донецька міська ради про визнання протиправним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 14.06.1996 року №2840 «Про затвердження акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Донецького енергозаводу, в частині включення вартості гуртожитку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Куйбишева,75-б, у сумі 6852 млн. крб. до статутного фонду ВАТ «Донецький енергозавод»; виключення вартості гуртожитку, розташованого за адресою м. Донецьк, вул. Куйбишева, 75-б, у сумі 6852 млн. крб. із статутного фонду ВАТ «Донецький енергозавод»; передання гуртожитку, розташованого за адресою м. Донецьк, вул. Куйбишева, 75-6, у комунальну власність Донецької міської ради.

Позивач Прокурор Куйбишевського району м. Донецька (далі позивач «2») звернувся до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області, третя особа: Відкрите акціонерне товариство «Донецький енергозавод» про визнання протиправним наказу №2840 від 14 червня 1996 року Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області в частині затвердження акту оцінки майна та включення гуртожитку до вартості цілісного майнового комплексу та зобовязання Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області вчинити певні дії по поновленню права власності на гуртожиток за державою.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2009 року позовні вимоги ОСОБА_10 задоволені частково, а позовні вимоги прокурора Куйбишевського району м. Донецька задоволені повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Донецького регіонального відділення Фонду державного майна України від 14 червня 1996 року №2840 про затвердження акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу Донецького енергозаводу, в частині включення вартості гуртожитку, розташованому за адресою: м. Донецьк, 75-б, у сумі 6852 млн. крб. до статутного фонду ВАТ «Донецький енергозавод».

Не погодившись з рішеннями суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати судове рішення та відмовити позивачам у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

В судовому засіданні представники позивачів заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити постанову суду І інстанції без змін.

Представник відповідача підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати.

Представник третьої особи ВАТ «Донецький енергозавод» підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, вивчивши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що спірний гуртожиток, як обєкт державного житлового фонду не підлягав приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна».

У відповідності до Указу Президента України від 15 липня 1993 року №210/93 встановлено, що корпоратизацією є перетворення державних підприємств, закритих акціонерних товариств, більш як 75 відсотків статутного фонду яких перебуває у державній власності, а також виробничих і науково-виробничих об»єднань, правовий статус яких раніше не був приведений у відповідність з чинним законодавством (далі-підприємства), у відкриті акціонерні товариства.

Корпоратизації підлягають підприємства, балансова вартість основних фондів яких за станом на 1 січня 1993 року становила не менш як 20 млн. карбованців.

Відповідно до пунктів 10,11 Положення про порядок корпоратизації підприємств, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 1993 року №503, під час перетворення державних підприємств у відкриті акціонерні товариства, до статутного фонду останніх передавався цілісний майновий комплекс, вартість якого визначалась актом оцінки.

Оцінка цілісного майнового комплексу повинна здійснюватись в порядку, визначеному Методикою оцінки вартості обєктів приватизації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 1995 року №36.

Відповідно до пункту 9 Методики розмір статутного фонду акціонерного товариства, що створюється в процесі приватизації чи корпоратизації, визначається як вартість цілісного майнового комплексу відповідно до розділу III та з дотриманням вимог розділу VI цієї Методики.

Відповідно до пункту 39 Методики вартість майна цілісного майнового комплексу зменшується на вартість державного житлового фонду, який приватизується відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року №2482-ХІІ.

Цілісний майновий комплекс - це господарський обєкт із закінченим циклом виробництва продукції (робіт, послуг).

Гуртожиток, як обєкт соціальної сфери, який задіяний у циклі виробництва продукції, не можна вважати складовою цілісного майнового комплексу і тому його вартість не могла бути включена до вартості.

Згідно пунктів 2.3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208, гуртожитки призначаються для проживання громадян у період роботи або навчання, під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки.

Акт оцінки цілісного майнового комплексу затвердженого наказом №2840 від 14 червня 1996 року начальника Донецького регіонального відділення фонду державного майна України. На підставі оскаржуваного наказу до ВАТ «Донецький енергозавод» перейшло в тому разі право власності на будівлю гуртожитку. Право власності ВАТ «Донецький енергозавод» на гуртожиток зареєстровано КП «Бюро технічної інвентаризації» в реєстрі прав на нерухоме майно відповідно до реєстраційного посвідчення.

Під час включення вартості спірного гуртожитку до вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Донецький енергозавод» Донецьке Регіонального відділення Фонду Державного майна України застосувало Закон України «Про приватизацію державного майна».

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції, яка діяла на час приватизації гуртожитку, чітко було зазначено, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об»єктів державного земельного та житлового фондів.

Статтею 4 Житлового кодексу Української РСР до складу житлового фонду входять жилі будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях. Житлові будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях, що належать державі, становлять державний житловий фонд.

Відносини щодо використання житлового фонду, регулюються Житловим кодексом України та іншими актами житлового законодавства.

Гуртожитки не входять до складу цілісних майнових комплексів, а входять до складу житлового фонду, ому відносини щодо їх використання регулюються нормами Житлового кодексу України та іншими актами житлового законодавства.

Крім того, статтями 127-131 Житлового кодексу РСР та пунктом 3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №208 від 03.06.1986 року передбачено, що гуртожитки це спеціально споруджені або переобладнанні для цієї мети жилі будинки.

Враховуючи, що такі жилі будинки належали підприємствам на праві повного господарського, то їх, тобто гуртожитки слід відносити до обєктів державного житлового фонду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Колегія судів не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі, в частині щодо позивачем при подачі позову до суду порушені строки, передбачені ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки згідно п.4 ч.1 ст. Цивільного Кодексу України, позовна давність не поширюється на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконними правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності чи інше речове право.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 70, 71, 159, 160, 184, 195, 196, 198 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Донецький енергозавод» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2009 року по справі № 2а-13712/09/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2009 року по справі № 2а-13712/09/0570 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали складена в нарадчій кімнаті і проголошена в судовому засіданні 19 травня 2010 року, в повному обсязі складена 21 травня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: Білак С.В.

Судді: Сухарьок М.Г.

ОСОБА_3