Справа № 2а-21402/09/0570
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2010-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2010 року справа №2а-21402/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий: Геращенко І.В.

судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з'явився не з'явився
розглянувши апеляційну скаргуТовариство з обмеженою відповідальністю "Восход"
на постановуДонецького окружного адміністративного суду
від 17 лютого 2010 р.
по адміністративній справі№2а-21402/09/0570 (суддя Смагар С.В. )
за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Восход"
до треті особи Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м. Донецька
проскасування податкового повідомлення - рішення від 12 листопада 2009р, податкового зобов'язання по орендній платі за землю

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВОСХОД звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Куйбишевськму районі м. Донецька про скасування податкового повідомлення рішення від 12.11.2009 року № /015426/10/15-013 про визначення суми податкового зобов'язання по орендній платі за землю в розмірі 96666 грн. 54 коп., в то?му числі основний платіж в сум?і 96030 грн. 38 коп. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 636 грн. 16 коп.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2009 року у справі № 2а-21402/09/0570 (суддя Смагар С.В.) в задоволені позовної заяви відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позовну заяву задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що рішення суду прийняте при неповному зясуванні усіх обставин, що мають значення для справи, та висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує на те, що перевірка, за результатами якої прийняте податкове повідомлення рішення, яке оскаржувалось, здійснена з порушенням вимог чинного законодавства.

Зазначає, що судом першої інстанції не залучена до участі у справі Донецька міська рада, оскільки несплата орендної плати за землю в повному обсязі порушує її законні права та інтереси та яка не ініціювала питання про порушення умов договору.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила.

В основу повідомлення рішення, яке оскаржувалось, покладений акт від 16.10.2009 року № 4897/15 про результати камеральної перевірки податкового розрахунку податку на землю за результатми обстеження земельної ділянки.

За результатами перевірки позивачу інкримінувалось порушення вимог ст. 23 Закону України Про плату за землю, внаслідок чого занижене податкове зобов'язання по орендній платі за землю за 2009 рік в сумі 96030 грн. 38 коп.

Як зазначено в акті перевірки, 24 лютого 2009 року ТОВ ВОСХОД до податкового органу подана податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, відповідно до якої самостійно нарахована орендна плата на 2009 рік згідно з договором оренди у загальному розмірі 304031 грн. 47 коп.

18 вересня 2009 року до ДПІ у Куйбишевському районі засобами поштового зв'язку надійшла уточнююча податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2009 рік, якою, починаючи з серпня 2009 року, товариство зменшило податкові зобов'язання з орендної плати за земельну ділянку у загальному розмірі на 96030 грн. 38 коп., визначивши загальний розмір орендної плати за договором оренди в сумі 208001 грн. 09 коп.

Як свідчать матеріали справи, 16 жовтня 2008 року між ТОВ ВОСХОД та Донецькою міською радою укладений договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення для будівництва та подальшої експлуатації будівлі торгового комплексу із гостьовою автостоянкою, яка знаходиться на території Куйбишевського району м. Донецька по вул. Железнякова.

Пунктом 4 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить на 17.01.2009 року 1329703 грн. 43 коп., з 17.01.2009 року 6834678 грн. 16 коп. відповідно до довідки № Ю-37744/2008 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданою 17.01.2008 року.

Пунктом 8 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у гррошовій формі та у розмірі 4 відсотки від нормативної грошової оцінки і становить до 17.01.2009 року 53188 грн. 14 коп., з 17.01.2009 року 273387 грн. 13 коп. на рік.

Пунктом 11 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни розмірів земельного податку і орендної плати, грошової оцінки землі, індексації; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Пункт 30 договору визначає, що орендар зобов'язаний самостійно у випадку зміни грошової оцінки земельної ділянки після письмового повідомлення орендодавця у місячний термін отримати нову довідку грошової оцінки земельної ділянки.

ТОВ ВОСХОД отримало нову довідку нормативної грошової оцінки земельної ділянки, згідно з якою оцінка земельної ділянки становить 1574710 грн. 45 коп., що стало підставою для подання уточненої податкової декларації з орендної плати за земельну ділянку, при цьому Донецька міська рада як орендодавець про зміну грошової оцінки земельної ділянки, не повідомлена.

Відповідно до пункту 33 договору оренди зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом першої інстанції та апеляційним судом, у скарзі вказується на порушення норм матеріального та процесуального права.

Фактично спірні правовідносини виникли у зв'язку із самостійним переглядом позивачем розміру орендної плати.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає зад?оволенню, з наступних підстав?.

Відповідно до ст.2 Кодексу адмі?ністративного судочинства У?країни завданням адміністра?тивного судочинства є захист? прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числ?і органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повн?оважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено закон?одавством. Органи державної в?лади та органи місцевого само?врядування, їх посадові особи? зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у? спосіб, що передбачені Консти?туцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адмі?ністративного судочинства У?країни, суд при вирішенні спра?ви керується принципом закон?ності, відповідно до якого орг?ани державної влади, органи мі?сцевого самоврядування, їхні? посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спо?сіб, що передбачені Конституц?ією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Повноваження податкових органів визначені Законом України "Про державну податкову службу в Україні , ст. 10 визначено функції державних податкових інспекцій у тому числі щодо забезпечення обліку платників податків, інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження цих податків, платежів.

Контролюючим органом стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів є державні податкові інспекції, згідно п.п. 2.1.4 п. 2.1 ст. 2 Закону України Про порядок погашення зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами.

За ст. 14 Закону України Про систему оподаткування плата за землю (земельний податок) віднесена до загальнодержавних податків і зборів (обовязкових платежів).

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також, пільги з земельного податку визначені Законом України Про плату за землю.

Стаття 14 Закону України Про плату за землю визначає, що юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку в порядку, визначеному цим Законом за формою, встановленою Головною державною податковою інспекцією України, щороку станом на 1 січня і до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про плату за землю" встановлено, що податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до ст. 15 цього Закону власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про плату за землю підставою дл?я нарахування орендної плати? за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності є договір оренди такої земельної ділянки.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язан?ий використовувати земельну? ділянку відповідно до умов до?говору та вимог земельного за?конодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України Про оренду землі передбачається: орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України Про плату за землю). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди при цьому розмір орендної плати за землю не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється Законом України Про плату за землю та не може перевищувати 12 відсотків їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а тако?ж умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити пр?едмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, по?слуги) вищої якості або викона?ння робіт у скорочені строки п?орівняно з нормативними.

Зі змісту ст. 639 Цивільного кодек?су України вбачається, що дого?вір може бути укладений у будь?-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї ф?орми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони д?омовились укласти у письмові?й формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладе?ним з моменту його підписання? сторонами. Якщо сторони домов?илися про нотаріальне посвід?чення договору, щодо якого зак?оном не вимагається нотаріал?ьне посвідчення, такий догові?р є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Договір про закупівлю, який укладається відповідно до Закону України «Про закупівлю товарі?в, робіт і послуг за державні кошти», на вимогу замовника підл?ягає обов'язковому нотаріаль?ному посвідченню та вважаєть?ся укладеним з моменту його но?таріального посвідчення.

Згідно з ст. 14 Закону України Про оренду землі договір оренди? землі укладається у письмові?й формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За змістом ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними ум?овами договору оренди землі є?: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди?; орендна плата із зазначенням? її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її вне?сення і перегляду та відповід?альності за її несплату; умови? використання та цільове приз?начення земельної ділянки, як?а передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі зем?ельної ділянки орендарю; умов?и повернення земельної ділян?ки орендодавцеві; існуючі обм?еження (обтяження) щодо викори?стання земельної ділянки; виз?начення сторони, яка несе ризи?к випадкового пошкодження аб?о знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заст?аву та внесення до статутного? фонду права оренди земельної? ділянки.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний с?тан земельних угідь, порядок в?иконання зобов'язань сторін, п?орядок страхування об'єкта ор?енди, порядок відшкодування в?итрат на здійснення заходів щ?одо охорони і поліпшення об'єк?та оренди, проведення меліора?тивних робіт, а також обставин?и, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Невід'ємною частин?ою договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кад?астровий план земельної діля?нки з відображенням обмежень? (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на мі?сцевості); акт приймання-перед?ачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Як зазначалось раніше, умовами договору оренди передбачено, що зміни або доповнення до договору здійснюються у письмовій формі та підписується представниками сторін.

В ст. 654 Цивільного кодексу України передбачається: зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлене договором або законом.

Таким чином, збільшення орендної плати по зазначеним договорам потребує обов'язкового внесення відповідних змін в такі договори.

В матеріалах справи відсутні докази внесення змін у відповідний договір оренди щодо визначення розміру орендної плати.

За таких підстав апеляційний адміністративний суд вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята при вірному застосуванні норм матеріального права, висновки суду відповідають обставинам справи, тому не вбачає підстав для скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України Про державну податк?ову службу в Україні, Законом України Про плату за землю, ст. 2, ст. 9, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну с?каргу Товариства з обмеженою? відповідальністю ВОСХОД на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2009 року у справі № 2а-21402/09/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2009 року у справі № 2а-21402/09/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВОСХОД до Державної податкової інспекції в Куйбишевському районі м. Донецька про скасування податкового повідомлення рішення залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками апеляційного провадження вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого? адміністративного суду Укра?їни протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складе?ння в повному обсязі відповід?но до статті 160 цього Кодексу - з д?ня складення в повному обсязі?.

У судовому засіданні 21.05.2010 року проголошений повний текст ухвали.

Головуючий суддя І.В.Гераще?нко

Судді Т.П.Бадахова

ОСОБА_4