Справа № 823/991/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року справа № 823/991/16

09 год. 36 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Гоголевій Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю, представника відповідача Костюк І.Я. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

27.07.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельної ділянки площею 39,7173 га ріллі з кадастровим номером НОМЕР_2 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- скасувати наказ відповідача від 27.01.2016 № 71 щодо включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельної ділянки площею 39,7173 га ріллі з кадастровим номером НОМЕР_2 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту;

- зобов'язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 39,7173 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_2 позивачеві в оренду для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, розташованої в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 09.10.2015 ним подано заяву до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 39.7173 га ріллі із земель державної власності (запасу) в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в оренду на 49 років для ведення фермерського господарства. 09.11.2015 відповідачем видано наказ № 23-5709/14-15-сг про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту. Позивачем 17.12.2015 відповідач у відповіді повідомив про конкретні зауваження у проекті та повернув його позивачеві на доопрацювання. 13.01.2016 проект, з урахуванням зауважень було подано на затвердження.

Також позивачем зазначено, що у березні 2016 року від відповідача отримано лист, в якому зазначено, що земельну ділянку, яку позивач має намір отримати в оренду включено до переліку земельних ділянок, права на які виставлено на продаж на земельних торгах та пояснено, що 18.02.2016 Законом було внесено зміни до Земельного Кодексу, зокрема у ст. 134 Земельного Кодексу, якими виключено можливість отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства без участі у земельних торгах. У наданні копії наказу було відмовлено.

Позивач зазначив, що 01.04.2016 повторно подав на затвердження проект землеустрою. Листом від 25.04.2016 позивачеві надано відповідь, що, земельна ділянка, яку він має намір отримати в оренду включено до переліку земельних ділянок, права на які виставлено на продаж на земельних торгах.

Позивач вважає такий акт суб'єкту владних повноважень щодо включення земельної ділянки, на яку подана ним заява до складу земельних ділянок, що повинні передаватись у власність чи користування на конкурсних засадах протиправним та зазначає про наявність підстав для зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо передачі йому вказаної земельної ділянки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, зазначивши, що при прийнятті оскаржуваного наказу від 27.01.2016 № 71 та відмові у затвердженні проекту землеустрою з підстави включення земельної ділянки площею 39,7173 га з кадастровим номером НОМЕР_2 в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають. Також, представником відповідача зазначено, що затвердження проектів землеустрою відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 № 14 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру» затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в області (далі - Положення).

Відповідно до Положення Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Віце-прем єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, цим Положенням.

Повноваження органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені ст. 122 Земельного кодексу України.

Законом України від 06.09.2012 року № 5245-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» було внесено зміни до Земельного кодексу України. Так, ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України було викладено в редакції: «Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб».

Відповідно до пп. 12 п. 4 Положення Головне управління розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Черкаської області.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог чинного земельного законодавства повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Черкаської області покладені на Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 09.11.2015 № 23-5709/14-15-СГ позивачеві надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду, розташованої в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району за межами населеного пункту орієнтованою площею земельної ділянки 39, 7173 га з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

17.11.2015 позивач звернувся до Головного управління із заявою про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства.

Листом від 02.12.2015 відповідачем надано відповідь, відповідно до якої зазначено, що поданий проект не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та зазначено про необхідність приведення проекту землеустрою у відповідності до вимог чинного законодавства.

04.12.2015 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою, про затвердження проекту землеустрою, щодо вищезазначеної земельної ділянки з урахуванням зауважень.

Листом від 17.12.2015 відповідач повідомив позивача, що недоліки в проекті не усунуті, проект не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій» та зазначено недоліки даного проекту.

У подальшому, 01.04.2016 позивачем повторно подано на затвердження проект землеустрою. Листом від 25.04.2016 позивачеві надано відповідь, що, земельна ділянка, яку він має намір отримати в оренду включено до переліку земельних ділянок, права на які виставлено на продаж на земельних торгах.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За приписами ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною 2 ст. 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України встановлено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Згідно з ч. 3 ст. 134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою України, Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Верховною Радою України, Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховною Радою України, Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України, підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру, цільовим призначенням земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 є ведення фермерського господарства.

Окрім того, згідно п. 2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо проведення земельних торгів» від 18.02.2016 № 1012-VIII визначено, що фізичні та юридичні особи, які до дня набрання чинності цим Законом одержали в установленому порядку дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для передачі у власність або користування земельних ділянок державної та комунальної власності, мають право на отримання таких земельних ділянок без проведення земельних торгів у випадках, визначених положеннями частини другої ст. 134 Земельного кодексу України, що виключаються цим Законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо видачі наказу, про включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельної ділянки площею 39,7173 га з кадастровим номером НОМЕР_2 в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту є такими, що суперечать чинному законодавству прийняті з порушенням вимог земельного законодавства та всупереч законодавчо встановленій процедурі набуття права оренди на земельні ділянки з метою ведення фермерського господарства.

Враховуючи, що наказ відповідача від 27.01.2016 № 71 про включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельної ділянки площею 39,7173 га з кадастровим номером НОМЕР_2 в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області є протиправним, то і відмова у затвердженні проекту землеустрою саме з підстави включення зазначеної земельної ділянки до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах є протиправно.

Отже, відповідач відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстави, не встановленої законом, тим самим порушивши ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Стосовно позовної вимоги про зобов'язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 39,7173 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_2 позивачеві в оренду для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, розташованої в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Положеннями Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 №П-278/10, встановлено, що з огляду на вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначений законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Враховуючи, що позивач просить зобов'язати відповідача вчинити конкретні дії на майбутнє, суд дійшов висновку, що цими повноваженнями наділений виключно відповідач, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково шляхом зобов'язання відповідача розглянути по суті заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 39,7173 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_2 позивачеві в оренду для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, розташованої в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

З огляду на встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 11, 14, 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, щодо включення до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах земельної ділянки площею 39,7173 га ріллі з кадастровим номером НОМЕР_2 в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту;

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 71 від 27.01.2016;

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 39,7173 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 в оренду для ведення фермерського господарства, за рахунок земель державної власності, розташованої в адміністративних межах Богданівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ідентифікаційний код 39765890) на користь ОСОБА_3 (19700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати із сплати судового збору, відповідно до задоволених позовних вимог, у сумі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копії постанови направити сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, або без виклику особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 12.08.2016.