Справа № 2а-16885/09/0570
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова І.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року справа №2а-16885/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року позовні вимоги ТОВ "Інтергейм Україна" до ДПІ в Ворошиловському районі м. Донецька, за участю третьої особи - ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування рішення рішення від 24.10.2008р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 9770 грн. задоволені частково: скасовано рішення Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька від 24. жовтня 2008 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 9520 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідач та третя особа не погодились з даною постановою суду першої інстанції та подали апеляційні скарги, в яких просили постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ТОВ "Інтергейм Україна" відмовити.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не зґявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового повідомлення.

Колегія суддів заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріалами справи за доводами апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги позивача та третьої особи підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути скасована.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19.09.2008 р. ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя проведено перевірку господарської одиниці залу гральних автоматів, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 12а, який належить позивачу, на предмет дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки був складений акт, згідно якого встановлено не проведення розрахункових операцій через гральні автомати товариства та проведення розрахункової операції без застосування реєстраторів розрахункових операцій та без надання чеку при наданні послуг на суму 50 грн. Перевірку було проведено за участю менеджера грального залу та касира.

На підставі Акту перевірки ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 24.10.2008р. № на суму 9770 грн. на підставі п.1, п.2 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"

Колегія суддів зазначає, що за своєю правовою природою зазначені штрафні санкції є адміністративно-господарськими санкціями (стаття 238 Господарського кодексу України) .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на те , що на господарську одиницю Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергейм України» зареєстрований реєстратор розрахункових операцій "DATECS МР-5000І", який включений до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та передбачений для застосування в казино, залах гральних автоматів, торгівлі та послугах гральних закладів. Суд першої інстанції прийшов до висновку про здійснення позивачем всіх необхідних заходів для дотримання правил ведення господарської діяльності із використання гральних автоматів в частині забезпечення проведення операцій через реєстратор розрахункових операцій, що передбачений законодавством для даного виду господарської діяльності.

Про те, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне .

Статтею 1 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) , які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

За приписами ст.2 цього Закону реєстратор розрахункових операцій це - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

Згідно до ст. 11 наведеного Закону терміни переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики, Державної податкової адміністрації України та Національного банку України.

Пунктом 1 частини другої додатка до постанови Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року №121 "Про переведення суб'єктів підприємницької діяльності на облік розрахункових операцій у готівковій та безготівковій формі із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій" встановлено, що до 31 грудня 2006 року всі гральні автомати повинні бути переведені в режим застосування РРО.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з 1 січня 2007 року суб'єкти господарювання, що надають послуги у сфері грального бізнесу, зобовязані застосовувати гральні автомати, що виконують фіскальні функції.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" на території України дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 1 липня 2008 року № 430 "Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій у новій редакції" (наказ втратив чинність згідно з наказом Державної податкової адміністрації України від 10 вересня 2008 року № 581) до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій було включено комп'ютерно-касову систему "Фіскал", яка призначена для фіскалізації гральних автоматів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з моменту включення до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій комп'ютерно-касової системи "Фіскал" позивач зобов'язаний використовувати зазначену систему.

Відповідно до вимог статті 218 цього Кодексу підставою господарської відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі для застосування адміністративно-господарських санкцій, є вчинене таким суб'єктом господарське правопорушення. У силу частини другої зазначеної статті учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним ужито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

В порушення наведених вимог позивач не надав жодного доказу, що засвідчує вжиття ним заходів із встановлення технічної можливості використання комп'ютерно-касової системи "Фіскал" у тих гральних автоматах, що ними використовуються.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що будь-який пристрій, у тому числі автомат для продажу товарів, що призначені для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (послуг) чи реєстрації кількості проданих товарів, можуть вважатися реєстраторами розрахункових операцій виключно за умови реалізації в таких пристроях фіскальних функцій. Вимоги податкового органу щодо наявності фіскальних функцій на гральному автоматі на момент здійснення перевірки ґрунтуються на вимогах законодавства. Наявність окремого пристрою РРО DATECS MP-5000І, який використовував позивач, не спростовує висновків податкового органу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведення відповідачем порушення п.1 ст.3 Закону України ""Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" щодо непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій на суму 50 грн. та не роздрукування розрахункового документу, у звґязку з чим застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 250 грн. є правомірним.

У звґязку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлює скасування постанови суду першої інстанції, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька, Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-16885/09 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-16885/09 - скасувати.

Прийняти нову постанову:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтергейм Україна" у задоволенні позову до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецьку, за участю третьої особи - Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про скасування рішення від 24.10.2008р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 9770 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: