Справа № 820/1835/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 липня 2016 р. № 820/1835/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд: скасувати рішення державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 200 від 04.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з рішенням Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № 200 від 04.04.2016 року до позивача застосовано адміністративний арешт майна платника податків. Підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків стала відмова платника податків від проведення фактичної перевірки та від допуску посадових осіб органу державної податкової служби. Позивач зазначила, що 31.03.2016 року о 13:30 год. до фотостудії, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, увірвались двоє невідомих осіб, чоловік та жінка, які відрекомендувались працівниками податкової інспекції. Позивач копії всіх документів надала, пояснення надавати відмовилась, також відмовились надавати пояснення адміністратор ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та клієнти позивача. Натомість співробітники податкової повідомили позивачу, що вони не підуть з приміщення поки не отримають пояснення всіх присутніх. Посвідчення осіб та направлення на проведення зазначеної перевірки, працівниками ДПІ в Московському районі для ознайомлення надано не було. Тобто, працівниками ДПІ у Московському районі м. Харкова не було дотримано порядку визначеного ст. 81 ПК України, а саме, не було додержано обов'язкових умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки. Позвач вважає, що в діях ФОП ОСОБА_1 відсутні всі ті порушення, про які зазначено в наказі № 37 від 30.03.2016 року, рішенні № 200 від 04.04.2016 року, акті про не допуск для проведення фактичної перевірки № 44/20-34-13/-03 від 31.03.2016 року.

В судове засідання представник позивача не прибув, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином, правом надати заперечення не скористався.

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2016 року у зв'язку з отриманням інформації, щодо використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету СГ-ФО ОСОБА_1 і.п.н.НОМЕР_1, керуючись пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75,. 1 ст. 75, пп. 80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями, Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями Головою комісії з проведення реорганізації ДПІ Орєховою І.С. винесено Наказ № 37 «Про призначення фактичної перевірки СГ-ФО ОСОБА_1.», згідно якого: провести фактичну перевірку СГ-ФО ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_1, щодо використання праці найманих осіб, без належного оформлення трудових відносин та виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету за адресою: АДРЕСА_2; проведення перевірки доручити головному державному ревізору - інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Харківській області Пронь О.П. та старшому державному ревізору - інспектору відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ДПІ у Московському районі м. Харкова Гринченко Н.Л.; перевірку провести з 30.03.2016, тривалістю 10 (десять) діб. Період перевірки з 05.06.2015 року по дату складання акту (довідки) про результати фактичної перевірки (а.с.8).

31.03.2016 року о 13 годині 30 хвилин до фотостудії позивача, ФОП ОСОБА_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, прибули перевіряючи Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

За результатами перевірки 31.03.2016 року складено Акт Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №44/20-34-13-03/ про не допуск для проведення фактичної перевірки СГ-ФО ОСОБА_1 і.п.н. НОМЕР_1 (а.с.9,10).

04.04.2016 року Державною податковою інспекцією у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області винесене Рішення № 200 про застосування адміністративного арешту майна платників податків, а саме: розглянувши доповідну записку та додані до неї матеріали відділу контрольно-перевірочної роботи податків та зборів з фізичних осіб про застосування адміністративного арешту майна платника податків СГ-ФО ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1), на підставі яких були з'ясовані обставини передбачені статтею 94 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями, а саме, платник податків відмовився від проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення та від допуску посадових осіб органу державної податкової служби., вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна платника податків СГ-ФО ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1), що знаходиться за податковою адресою: АДРЕСА_1. Надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна СГ-ФО ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) (а.с. 11).

Не погодившись з діями працівників Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області позивач звернулася зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб до в.о. начальника державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області Орєховій Ірині Сергіївні (а.с.12).

Відповідно до п. 94.1., 94.2, 94.2.3., ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин - платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Порядок та умови допуску до проведення перевірки посадових осіб органів ДПІ передбачений ст. 81 ПК України.

Зокрема, відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до прведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Окрім того, відповідно до п. 80.2, 80.2.7. ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Під час проведення перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тими, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника.

Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, що здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, котрі посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Натомість, представниками ДПІ у Московському районі не було зазначено, які саме документи їм необхідні, а від огляду всіх наданих ОСОБА_1 наявних у неї документів вони відмовились.

Тобто, складання акта про не допуск до проведення фактичної перевірки є безпідставним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки в ході судового розгляду відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, письмових заперечень не надав, та відповідачем не було доведено правомірності мотивів винесення спірного рішення, що зумовлює висновок про необґрунтованість застосування адміністративного арешту майна і, як наслідок, наявність факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, то поданий позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про скасування рішення державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 200 від 04.04.2016 року.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.94,168,186 КАС України, Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків № 200 від 04.04.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Тітов О.М.