Справа № 164/1486/16-а
Суддя: Ониско Р. В.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/1486/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 року. Суддя Маневицького районного суду Волинської області Ониско Р.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов обгрунтовує тим, що вона, ОСОБА_1. у період з 15.06.1983 року по 29.08.2003 року працювала у Кавалеровському районі Приморського краю Російської союзної федеративної соціалістичної республіки в складі СРСР потім, після 1992 року Російської Федерації. В період з 15.06.1983 року по 01.02.1991 року працювала в молочно-овочевому радгоспі «Горнореченський», який був розміщений в смт. Горнореченський Кавалеровського району Приморського краю. З 01.02.1991 року прийнята на роботу в колективне селянське господарство «Устинівське», яке розміщене в с. Устинівка Кавалеровського району Приморського краю РФ. 29.08.2003 року вона була звільнена з селянського господарства "Устинівське" за власним бажанням. З березня 2009 року вона постійно проживає в с. Граддя Маневицького району Волинської області. Відповідно до Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 15.01.1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації, вона має право на пенсію за віком по досягненню 50 років, як громадянка, що пропрацювала не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця проживання на території обох держав, тобто України або Російської Федерації. Вона звернулася до управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вищевказаної Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі. 04 травня 2016 року вона отримала

від управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі повідомлення №1744/02-39 про те, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до вищезазначеної Тимчасової Угоди. В повідомленні вказано, що у справі документально не підтверджено правонаступництво колективного селянського господарства "Устинівське" в селянське господарство "Устинівське", тому зарахувати до трудового стажу період роботи з 01.02.1991 року по 29.08.2003 року по наявних документах немає законних підстав.

Відповідно до ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 15.07.2016 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

В поданих запереченнях відповідач УПФУ в Маневицькому районі не визнає позову і посилається на те, що 03 лютого 2016 року ОСОБА_1 вкотре звернулася до управління щодо призначення пенсії за віком відповідно до Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення. Статтею 1 цієї Угоди передбачено, що громадяни сторін, що домовляються, які працювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, мають право на пенсію за віком: чоловіки - при досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років; жінки - по досягненні 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. Для обчислення стажу роботи, в тому числі у районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, позивач надала дублікат трудової книжки, заповнений 03 березня 1992 року. Згідно запису №1 ОСОБА_1 з 15.06.1983 року прийнята дояркою молочно - овочевого радгоспу «Горнореченський» Кавалеровського району Приморського краю. Згідно постанови Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 року №12 «Про внесення змін та доповнень до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 року №1029» Кавалеровський район Приморського краю належить до місцевості, прирівненої до районів Крайньої Півночі. Отже, Позивачу для визначення права па пенсію за віком згідно Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення необхідно мати 20 років роботи в місцевості, прирівняної до районів Крайньої Півночі. Запис в дублікат трудової книжки внесено па підставі наказу №192 від 02.03.1992 року. Наказом №10/к від 12.02.1991 року позивач звільнена з роботи 01.02.1991 року у зв'язку з переводом у колективне сільськогосподарське господарство «Устинівське». З цього відповідач робить висновки, що при здійснені запису в графі 4 трудової книжки внесено невірну дату наказу про прийняття на роботу, зокрема рік. Згідно архівної довідки №1059 від 18.07.2003 року, виданої архівним відділом Кавалеровського району Приморського краю, підтвердити стаж роботи Позивача в радгоспі «Горнореченський» неможливо у зв'язку з тим, що документи згоріли під час пожежі контори радгоспу 1 квітня 1990 року. З метою

підтвердження вказаного періоду роботи керуючись пунктом 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637, було проведено опитування свідка, чоловіка заявниці, ОСОБА_3, 1959 р.н, який з лютого 1983 року по лютий 1992 року працював в радгоспі «Горнореченський». Також з Держустанови - управління Пенсійного фонду Російської Федерації по Кавалеровському районі Приморського краю на запит надійшли документи про опитування свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які стверджують про роботу Позивача в радгоспі «Горнореченський». Відповідно до розпорядження №1-А від 01.02.1991 року заявниця прийнята в колективне селянськегосподарство «Устинівське», звільнена з 29.08.2003 року, згідно розпорядження №30 від 30.06.2003 року з селянського господарства «Устинівське» згідно відтиску печатки. За повідомленням управління Пенсійного фонду Російської Федерації по Кавалеровському районі Приморського краю селянське господарство «Устинівське» знято з обліку 14.02.2009 року у зв'язку з ліквідацією. Враховуючи це, довідки про заробітну плату за період з лютого 1991 року по вересень 2003 року, видані 15.12.2014 року СГ «Устинівське» на ім'я Позивача є неправомірними на думку Відповідача. Зі змісту довідки №119 від 29.10.2015 року, виданої Державним підприємством - управлінням Пенсійного фонду Російської Федерації по Кавалеровському районі Приморського краю, колективне селянське господарство «Устинівське» зареєстровано згідно 'рішення Виконавчого Комітету народних депутатів від 08.01.1991 р. №9 «Про створення колективного селянського господарства» на базі радгоспу «Горнореченський», зареєстровано в Пенсійному фонді Російської Федерації 21.02.1991р. Згідно копії статуту колективного селянського акціонерного товариства «Устинівське» дане господарство було створено на підставі та у відповідності з Законом СРСР «Про підприємство в СРСР», Законом РСФСР від 27 грудня 1990 р. «Про селянське (фермерське) господарство». За законом Російської Федерації, зокрема Законом СРСР «Про підприємства в СРСР» (на момент спірних правовідносин) могли діяти два підприємства, зокрема засновані на колективній власності - колективне підприємство та підприємство, створене в формі. акціонерного товариства. Згідно копії постанови, виданої адміністрацією Кавалеровського району Приморського краю від 25.08.1994 р. №622 «Про внесення змін в статут колективного селянського акціонерного товариства «Устинівське», колективне селянське акціонерне товариство «Устинівське» перейменоване в селянське (фермерське) господарство «Устинівське». З огляду на зазначене, правонаступництво колективного селянського господарства «Устинівське» документально не підтверджено. Тому Відповідач вважає, що в Позивача відсутні правові підстави зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.02.1991 року по 29.08.2003 року. На думку Відповідача стаж роботи Позивача в районах Крайньої Півночі склав 7 років 7 місяців 17 днів, тому право на призначення пенсії за віком відповідно до Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення, відсутні.

З'ясувавши всі фактичні дані у справі, суд вбачає протиправність дій відповідача в відмові позивачу в призначенні пенсії та приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно дост. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ет. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачепих законом.

Відповідно до статті 1 вказаної вище Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення - громадяни сторін що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): чоловіки по досягненні 55 роківі при загальному стажі роботи не менше25 років,жінки по досягненні 50 роківі при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Згідно статті 2 Тимчасової Угоди при визначенні права на пенсію у відповідності із статтею І Тимчасової Угоди застосовується Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, який діяв до 1 січня 1992 року.

Відповідно до Постанови Ради міністрів СРСР від03.01.1983 року № 12 "Про внесення змін та доповнень до Переліку районів Крайньої Півночі і місцевостей, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 10.11.1967 року № 1029 - Кавалеровський район Приморського краю віднесений до місцевості, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі.

Відповідно до даних, які внесені в трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 від 03.03.1992 року, трудовий стаж складає з 15.06.1983 року по 29.08.2003 року. На протязі вказаного періоду позивач працювала в смт. Горнореченський Кавалеровского району Приморського краю та в с. Усгинівка Кавалеровського району Приморського краю РФ, тобто на території місцевості, яка прирівняна до районів Крайньої Півночі. Це підтверджується опитуванням свідків; ОСОБА_3, 1959 р.н, який з лютого 1983 року по лютий 1992 року працював в радгоспі «Горнореченський». Також з Держустанови - управління Пенсійного фонду Російської Федерації по Кавалеровському районі Приморського краю РФ надійшли документи про опитування свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які стверджують про роботу Позивача в радгоспі «Горнореченський». Вказаний факт про опитування свідків і результати такого опитування підтверджує і Відповідач в поданих запереченнях.

Суд бере до уваги довідки видані 15.12.2014 року СГ «Устинівське» , що в Ковалеровському районі Приморського краю РФ, про нарахування позивачу заробітної плати за 1991 - 2003 роки, оскільки довідки завірені пачатками вказаного підприємства та скріплені підписами посадових осіб.

Суд бере до уваги заяву від 30.09.1998 року про реєстрацію селянського господарства "Устинівське" з юридичною та фактичною адресами в с. Устинівське Кавалеровського району Приморського краю РФ, яка була подана керівництвом колективного селянського господарства "Устинівське", що підтверджує правонаступництво СГ « Устинівське» від КСГ « Устинівське».

Відповідно до п. 2.1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при призначенні пенсії за віком подаються наступні документи:

-документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків:

-документи про стаж за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої

-

-

-

-

-Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі;

-дані про заробітну плату:

-документи про місце проживання (реєстрації) особи;

Всі перелічені документи були позивачем надані в розпорядження Управління Пенсійного фонду України в Маневпнькому районі Волинської області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1. 2 Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 15.01.1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації, п. 2.1 постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 7-11, 13, 14, 71, 86, 94, ч.2 ст.99, 158-163, 167, 186, ч.1 ст.244-2, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійною фонду України в Маневицькому районі Волинської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, відповідно до Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 15.01.1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Тимчасової Угоди про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі у галузі пенсійного забезпечення, підписаної 15.01.1993 року між Урядом України і Урядом Російської Федерації.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Маневицькому районі Волинської області на користь ОСОБА_1 551,20 гривень судового збору сплаченого останньою при поданні позовної заяви.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Маневицький районнний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Р.В. Ониско