Справа № 450/323/15-а, 2а-450/52/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Справа № 876/6166/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Гудима Л.Я., Коваля Р.Й.,

з участю секретаря судового засідання Кудєрова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області про перерахунок пенсії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10.02.2015 року звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області (далі - УПФУ в Пустомитівському районі) про перерахування пенсії з 09.09.2004 року до 02.12.2014 року, виправлення всіх помилок при внесенні його даних в комп'ютер, нарахування пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 02.12.2014 року, стягнення недоплаченої пенсії за всі минулі роки.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 травня 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, просить скасувати постанову суду першої інстанції. В апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем невірно розраховано його стаж під час навчання у Національному університеті Львівська політехніка. Відповідачем помилково вказано, що пенсія призначена первинно з 09.09.2004 року, а не з 25.10.1982 року. Вказує на те, що існують розбіжності у пенсійному посвідченні та довідках, виданих управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівсьому районі Львівської області про одержану пенсію. Також у апеляційній скарзі покликається на те, що йому було відмовлено в проведенні чергових перерахунків пенсії. Крім того, зазначає про необхідність застосування до спірних правовідносин статтю 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона застосовується після досягнення пенсійного віку, як і будь-яка пенсія за віком. Зазначає, що він звернувся у віці рівно 60 років, та на час звернення за такою пенсією у нього був трудовий стаж 25 років. Звертає увагу суду на те, що час перебування на інвалідності тільки раз переривався на чотири роки з 01.09.2000 року до 09.09.2004 року, тобто з 09.09.2004 року йому продовжили виплату пенсії (копія пенсійного посвідчення за 1998-2000 р.р. є в справі), тому йому має зараховуватися весь час перебування на інвалідності, як страховий, тим більше, що з 08.10.1999 року до 07.08.2014 року він працював.

До суду надійшли заперечення відповідача на апеляційну скаргу. Відповідач зазначив що постанова суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують викладених у ній висновків.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено з 09.09.2004 року пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок загального захворювання, з 01.10.2008 року - пенсію по інвалідності ІІ групи.

01.01.2008 року управлінням Пенсійного Фонду України проведено масовий перерахунок, а саме осучаснення заробітної плати (застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2006 рік на заміну наявного 2003 року), відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і внесення змін до деяких законодавчих актів України». Водночас, страховий стаж при цьому перерахунку у позивача не змінився, оскільки до моменту осучаснення не минуло 2 роки.

03 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Пустомитівському районі із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у зв'язку з чим проведено перерахунок пенсії.

Позивач вважаючи неправомірними дії відповідача щодо перерахунків пенсії, звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо доводів апелянта про те, що йому невірно обчислено стаж під час навчання у Національному університеті Львівська політехніка, то такі є безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110; далі - Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів, зокрема, записи про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо), у вищих навчальних закладах та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі.

Для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів (пункт 2.16 Інструкції).

Отже, питання ведення, контролю за веденням запису в трудовій книжці відомостей щодо трудового (в тому числі спеціального) стажу віднесено до компетенції роботодавця або, у виняткових випадках, юридичної особи, в якій власник трудової книжки провадить не трудову, але іншу основну свою діяльність. У випадку, коли така діяльність не є трудовою, а іншою, але не основною, зокрема навчанням на заочному факультеті, відомості про неї не можуть стосуватись трудового стажу, а відповідно до пункту 2.18 Інструкції можуть вноситись до трудової книжки інформаційно. Такі дані не можуть заміщувати (поглинати) собою даних, що становлять безпосередньо трудовий стаж.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачу у стаж було враховано період навчання з 01.09.1975 року - 12.06.1980 року. Відповідно до архівної довідки № 69-43-210 від 13.03.2015 року вказано, що позивач будучи студентом працював в СПКБ Львівського політехнічного інституту з погодинною оплатою праці у вільний від занять час.

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки період навчання позивача з 01.09.1975 року - 12.06.1980 року співпадає з періодом роботи в СПКБ Львівського політехнічного інституту, то такий не може бути зарахований до стажу роботи двічі.

Також безпідставним є твердження апелянта про те, що відповідачем помилково вказано, що пенсія призначена первинно з 09.09.2004 року а не з 25.10.1982 року, адже, пенсію по інвалідності ОСОБА_1 призначено з 09.09.2004року (дата встановлення інвалідності згідно висновку МСЕК серії ЛВА-1 № 229475 від 10.09.2004 року) та вказано, що призначення первинне з наступних підстав: попередньопризначена пенсія по інвалідності ОСОБА_1 (з 25.10.1982 року) була призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». З 01.09.2000 року по 09.09.2004 року відбулась перерва (інвалідність не встановлювалась - пенсія не призначалась). Повторне визнання ОСОБА_1 інвалідом відбулось 09.09.2004 року в період дії Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (Закон України «Про пенсійне забезпечення» з 01.01.2004 року втратив чинність).

Пенсія ОСОБА_1 була призначена з 09.09.2004 року і складала 150,16 грн. Однак, відповідно до Постанови КМУ № 1215 від 18.09.2004 року для осіб, які втратили працездатність, встановлювалась доплата до прожиткового мінімуму, а саме до 284,69 грн. (вересень - 208,74 грн. (неповний місяць - з 09.09.2004 року). А тому не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що існують розбіжності у пенсійному посвідченні та довідках, виданих управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівсьому районі Львівської області про одержану пенсію.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, пенсійне посвідчення позивачу видавалося старого зразка, в ньому зазначався розмір пенсії на момент видачі посвідчення. Графи на подальшу зміну пенсії не передбачалося, оскільки розмір пенсії не впливає на визначення статусу пенсіонера.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що йому було відмовлено в проведенні чергових перерахунків пенсії з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 4. ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з врахуванням не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії) не залежно від перерв у роботі. У разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку пенсії) має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через 2 роки після призначення попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

01 січня 2008 року УПФУ в Пустомитівському районі проведено масовий перерахунок, а саме осучаснення заробітньої плати (застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2006 рік на заміну 2003 року). Водночас, страховий стаж при цьому перерахунку не змінився, оскільки не було підстав (до моменту осучаснення не минуло 2 роки з моменту звернення про перерахунок стажу - 12.03.2007 року). Наступне звернення про перерахунок було 26.02.2009 року (страховий стаж після перерахунку 25 років 11 місяців 28 днів), далі звернення за перерахунком датовано 15.02.2011 року (страховий стаж після перерахунку 27 років 11 місяців 28 днів).

Частинами 1, 3 статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. А тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся з заявою до Управління Пенсійного Фонду України в Пустомитівському районі Львівської області щодо переведення пенсії по інвалідності на пенсію за віком або по інвалідності в розмірі пенсії за віком 03.12.2014 року, відповідно стаж обчислено по 30.11.2014 року, за місяць перед зверненням, оскільки обчислити повний місяць звернення немає підстав.

Щодо покликань апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то такі також є безпідставними враховуючи наступне.

Згідно вимог статті 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону. За наявності у непрацюючих інвалідів II і III груп - у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу за їх вибором пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Застосовувати ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не було підстав, оскільки стаття визначала дві умови необхідні для розрахунку пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, а саме: звільнення з роботи; наявність у чоловіків 25 років страхового стажу. Проте, ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії по інвалідності - 09.09.2004 року по 07.08.2014 року перебував в трудових відносинах.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в контексті заявлених вимог, оскільки доводи, наведені у апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують і є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 травня 2015 року у справі № 450/323/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді Л.Я. Гудим

Р.Й. Коваль

Повний текст виготовлено 16 серпня 2016 року.