Справа № 823/890/16
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року справа № 823/890/16

10 год. 50 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання - Будченко А.Ю.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Павленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

ОСОБА_3 подала позов, в якому просить:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_3 за мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.01.2015 № про збільшення суми грошового зобов'язання ОСОБА_3 за податком на додану вартість з ввезених на територію України товарів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головне управління ДФС у Черкаській області порушило чинне законодавство при проведенні документальної невиїзної перевірки, оскільки позивач належним чином не була повідомлена про проведення перевірки та була позбавлена прав, передбачених підпунктом 6 пункту 1 статті 17 Податкового кодексу України та частиною 1 статті 350 Митного кодексу України, а відтак прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення мають бути скасовані.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, зазначивши при цьому що, позивач не погоджується лише з процедурою проведення перевірки.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що позивачем не надано пояснень щодо порушеного права, свобод та інтересів та з яких підстав вона вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Натомість акт перевірки від 28.11.2014 № 13/23-00-17-0111 про результати документальної невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою-платником податків - громадянкою України ОСОБА_3 містить опис всіх фактичних обставин справи з посиланням на первинні документи та норми Податкового кодексу України. Позовна заява не містить спростування фактів, які викладені у вищезазначеному акті перевірки, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а оскаржені податкові повідомлення-рішення - правомірними.

Окрім того, відповідачем було зроблено запит до Міграційної служби на підтвердження місцезнаходження позивача. З отриманої відповіді позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, куди і направлялися як письмове повідомлення ГУ ДФС у Черкаській області від 06.11.2014 № 543/23-00-17-0108 про дату початку та місце проведення перевірки, так і акт перевірки від 28.11.2014 № 13/23-00-17-0111.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила повністю з підстав, викладених в письмових запереченнях та додаткових поясненнях по справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

04 листопада 2014 року Головним управління ДФС у Черкаській області керуючись положенням статей 336, 345, 351, 352, 354 Митного кодексу України та п. 20.1 ст. 20, п. 61.1 ст. 61, п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України у зв'язку з виявленням ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, при декларуванні, нарахуванні та сплаті митних платежів за ввезення товару, що перебуває під митним контролем і переміщується транзитно (сідельний тягач марки RENAULT, модель: MAGNUM 440, VIN-код, VF11GTA000119966) прийнято наказ № 12 про проведення документальної невиїзної перевірки громадянки України ОСОБА_3, який надісланий на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернутий відділенням поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

28 листопада посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області проведено документальну невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою - платником податків - громадянкою України ОСОБА_3, за результатами якої складений акт № 13/23-00-17-0111.

Перевіркою встановлено, що платником податків - громадянкою України ОСОБА_3 при декларуванні реекспорту транспортного засобу, сідельного тягачу марки RENAULT, модель: MAGNUM 440, VIN-код, VF11GTA000119966, та при нарахуванні платежу за МД - № 902050000/14/000524 від 29.01.2014, допущено порушення:

- частини другої статті 193, частини 1 статті 95 Митного кодексу України;

- положень пункту 36.1 статті 36, статті 190 Податкового кодексу України;

- положень постанови КМУ від 03.12.2008 № 1041 "Деякі питання митного оформлення товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон України;

- положень наказу Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 "Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України".

Вказані порушення призвели до заниження податкового зобов'язання, визначеного платником податків - громадянкою України ОСОБА_3 за МД № 902050000/14/000524 від 29.01.2014 на загальну суму 9162 грн 30 коп., в тому числі ввізне мито у сумі 2863 грн 22 коп. та податок на додану вартість у сумі 6299 грн 08 коп.

30 грудня 2014 року посадовими особами відповідача складено акт № 1/23-00-17-0111 про неможливість вручення акту № 13 від 28.11.2014 про результати документальної невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою - платником податків - громадянкою України ОСОБА_3

На підставі висновків акту перевірки № 13/23-00-17-0111 від 28 листопада 2014 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 17.01.2015 № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання з мита на товари, які ввозяться громадянами на суму 3579 грн 03 коп., в тому числі за основним платежем - 2863 грн 22 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 715 грн 81 коп., та № про збільшення позивачеві грошового зобов'язання з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у сумі 7873 грн 85 коп., у тому числі за основним платежем - 6299 грн 08 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1574 грн 77 коп.

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані позивачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак повернуті відділенням поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Також, відповідно до частин 1,4 статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Пунктом 1частини 2 статті вказано статті передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.

Оформлення результатів перевірок визначається статтею 86 Податкового кодексу України та статтею 354 Митного кодексу України.

Зокрема, пунктом 86.4 статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до підпунктів 54.3.2, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового повідомлення податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Зміст адміністративного позову свідчить, що позивач оскаржує саму процедуру проведення перевірки, а не її наслідки чи суми, визначені контролюючим органом до сплати у податкових повідомленнях-рішеннях.

Однак, як свідчать матеріали справи, на підставі документів, надісланих Черкаською митницею листом від 24.06.2014 № 3436/23-40-53-39, та у відповідності до норм, визначених Податковим та Митним кодексами України відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до Державного бюджету України позивачем.

Головним управління ДФС у Черкаській області позивачу надіслано (відповідно до місця реєстрації) листом з повідомленням про вручення як лист щодо проведення документальної невиїзної перевірки № -0108 від 06.11.2014, так і акт № 13/23-00-17-0111 від 28.11.2014 про результати документальної невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою - платником податків - громадянкою України ОСОБА_3, а також і оскаржувані податкові повідомлення-рішення, однак вказані документи повернуті відділенням поштового на адресу відповідача у зв'язку за закінченням терміну зберігання.

Тобто відповідач дотримався процедури проведення перевірки, діяв в межах та у спосіб визначений Податковим та Митним кодексами України.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.О. Гаврилюк

Постанова складена в повному обсязі 15.08.2016.