Справа № 821/385/15-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/385/15-а

Категорія: 8 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Кравець О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Херсонської міської громадської організації «Бізнес-асоціація «Солідарність» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року по справі за адміністративним позовом Херсонської міської громадської організації «Бізнес-асоціація «Солідарність» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про захист порушених конституційних та законних прав особи,-

В С Т А Н О В И В:

Херсонська міська громадська організація «Бізнес-асоціація «Солідарність» звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, у якому просила захистити порушене право члена організації Херсонської міської громадської організації «Бізнес-асоціація «Солідарність» ОСОБА_2 шляхом визнання наказу начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 11 листопада 2014 року за № 37 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2.» незаконним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні вказаного адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції, зокрема, норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку позивачем оскаржується наказ начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 11.11.2014 року за № 37 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2.».

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи у задоволенні заявлених позивачем вимог про визнання незаконним вказаного наказу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 не порушує прав, свобод або інтересів ГО «Солідарність», носить індивідуальний характер та стосується виключно прав та обов'язків названої фізичної особи-підприємця.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України, позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями ч. 1 ст. 55 Конституції України, пункту другого мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (справа за зверненням жителів міста Жовті Води) визначено, що будь-яка особа має право звернутись до суду, якщо її права порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

З аналізу вказаних норм та висновку Конституційного Суду України вбачається, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.

В даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 жодним чином не порушує прав, свобод або інтересів ГО «Солідарність», оскільки це рішення ДПІ носить виключно індивідуальний характер та стосуються виключно прав та обов'язків ФОП ОСОБА_2

Згідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про громадські об'єднання» передбачено право громадського об'єднання звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.

Згідно до ст. 20 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» громадські організації мають право здійснювати захист прав і свобод інтересів суб'єктів господарювання.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право громадської організації на захист в суді прав, свобод та інтересів як своїх членів, так і інших осіб може бути реалізовано виключно у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.

Крім того, згідно до ч. 2 цієї статті прокурор наділений правом звернення до суду з адміністративним позовом з метою представництва інтересів громадянина або держави в адміністративному суді.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що діюче законодавство не містить норм, які б наділяли громадські організації правами звернення до адміністративного суду з позовами на захист прав та інтересів інших осіб, на відміну від Уповноваженого з прав людини та прокурора, які наділені такими правами Законом України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» та «Про прокуратуру», відповідно.

Таким чином, громадські організації можуть захищати в адміністративному суді права як своїх членів, так і інших осіб виключно на підставі представництва відповідно до положень ст.ст. 56-59 КАС України.

З огляду на вищевикладене, оскільки оскаржуваний наказ про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 не зачіпає прав, свобод чи інтересів ГО «Солідарність», а законодавство не наділяє цю громадську організацію правами на звернення до суду з позовом на захист прав та інтересів інших осіб, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що фактично ГО «Солідарність» є неналежним позивачем у даній справі та оскаржуваний наказ не може бути визнаний незаконним саме за позовом ГО «Солідарність», що виключає підстави для задоволення вимог саме ГО «Солідарність».

В той же час, судом першої інстанції не враховано, що за правилами ч. 1 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, про що суд повідомляє третю особу.

Однак, судом першої інстанції не вирішувалось питання про заміну позивача у даній справі.

Разом з тим, адміністративно-процесуальне законодавство не передбачає можливості застосування апеляційною інстанцією передбаченого ст. 52 КАС України механізму заміни неналежного позивача на стадії апеляційного перегляду справи.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що при вирішені даного спору судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, які призвели до помилкового вирішення справи та не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської міської громадської організації «Бізнес-асоціація «Солідарність» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року - задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову Херсонської міської громадської організації «Бізнес-асоціація «Солідарність» до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про захист порушених конституційних та законних прав особи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець