Справа № 804/9875/15
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2016 рокусправа № 804/9875/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Трахт К.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 р. в справі № 804/9875/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень Дніпропетровської митниці ДФС №110100000/2015/200026/1 від 09.02.2015р., №110100000/2015/200027/1 від 10.02.2015р., №110100000/2015/200031/1 від 13.02.2015р., №110100000/2015/200034/1 від 18.02.2015р. про коригування митної вартості товару; карток відмови в прийнятті митної декларації № 110100000/2015/00045 від 09.02.2015р., № 110100000/2015/00048 від 10.02.2015р., № 110100000/2015/00055 від 13.02.2015р., № 110100000/2015/00061 від 18.02.2015р.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 р. позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову через порушення норм матеріального права. Апелянт зазначає про неврахування судом встановлених в ході контролю митної вартості не підтвердження витрат на транспортування товару в частині ненадання до митного органу документів щодо вартості послуг третіх осіб, повязаними з договором на перевезення товару; відсутності в калькуляціях витрат на доставку вантажу інформації про страхування; відсутності відомостей про сплату комісійної винагороди. Також, на думку апелянта, є неправильним висновок суду першої інстанції стосовно порушення митницею послідовності використання методів визначення митної вартості та ненадання доказів неможливості застосування наступних методів.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17.09.2014 р. ТОВ «Будком-Форт» (покупець) укладено контракт на поставку товару - цитрусові свіжі: мандарини сорт Ortanigue - гібрид апельсина та танжерина, врожаю 2014 року № 2827-NE/BF з BROS SEKTOS «NEA EXSERUT» S.A., Греція (продавець), згідно з п. 1.1, 1.2. якого продавець зобовязується поставити товар, а покупець прийняти його на умовах, зазначених у цьому контракті; поставлений товар повинен бути поставлений партіями у повній відповідності до вимог, на умовах і по цінам, вказаним в додатках і специфікаціях до цього контракту, які є його невід'ємною частиною.

Специфікаціями № 9 від 05.02.2015 ., № 10 від 05.02.2015 р., № 11 від 09.02.2015 р. та № 12 від 12.02.2015 р. до зазначеного контракту визначені умова поставки - FCA Скідра, Греція згідно з Інкотермс 2010; оплата відбувається протягом 10 днів від дати митного оформлення товару, заявлена позивачем відповідно до статті 58 Митного кодексу України за основним методом визначення митної вартості (за ціною угоди) на рівні 0,71 дол. США/кг.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем протягом лютого 2015 р. надано до Дніпропетровської митниці електронні митні декларації: № 110100000/2015/202600, № 110100000/2015/202692, № 110100000/2015/202963, № 110100000/2015/203315, а також необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним (першим) методом та додаткові документи, а саме:

1) декларації митної вартості з додатковим аркушем А (відповідно до якої складовими митної вартості зазначені ціна товару, витрати на транспортування до кордону України, витрати на страхування), з документами, що підтверджують числові значення (перелічені у гривнях);

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) № 2827-NFJBF від 17.09.2014 р. із додатковими угодами до нього, специфікації № 9 від 05.02.2015 р., № 10 від 05.02.2015 р., № 11 від 09.02.2015 р. та № 12 від 12.02.2015 р.;

3) рахунки-фактури (інвойси) № 60 від 05.02.2015 р., № 63 від 06.02.2015 р., № 67 від 09.02.2015 р.; № 74 від 14.02.2015 р.;

4) транспортні (перевізні) документи:

- договір комісії № 1209/7 від 12.09.2014 р., укладений між ТОВ «АТБ-Маркет» (комітент) та позивачем (комісіонер), відповідно до умов якого комісіонер (позивач) зобовязується за дорученням комітента (ТОВ «АТБ-Маркет») за винагороду укладати від свого імені відповідні договори, в тому числі договори перевезення, проте п. 3.5 зазначеного договору комісії також встановлено, що комітент (ТОВ «АТБ-Маркет») вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях);

- договір перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013 р., укладений між ТОВ «АТБ-Маркет» (клієнт) та ПП «Транс Логістик» (виконавець);

- договір перевезення вантажу № 01/04 від 01.04.2013 р., укладений між ПП «Транс Логістик» (замовник) та ПП «Топаз-Транс» (виконавець). На підтвердження здійснення перевезення вантажу ПрАТ ПП «Топаз-Транс» надано CMR № 0001597 від 14.02.2015 р. про перевезення вантажу з м. Скідра, Греція до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 74 від 14.02.2015 р., транспортний засіб АВ5664ВО/АВ5848ХР;

- договір про надання послуг із транспортного обслуговування № 23/10 від 23.10.2013 р., укладений між ПП «Транс Логістик» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 На підтвердження здійснення перевезення вантажу ТОВ «ОПЕКС» надано: CMR № 097284 від 02.02.2015 р. (перевезення вантажу з м. Скідра, Греція до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 60 від 05.02.2015 р., транспортний засіб B08887AB/B05544CMR), CMR № 097142 від 06.02.2015 р. (перевезення вантажу з м. Скідра, Греція до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 63 від 06.02.2015 р., транспортний засіб ВО8999АН/ВС3099ХТ), CMR № 333645 від 09.02.2015 р. (перевезення вантажу з м. Скідра, Греція до м. Дніпропетровськ, Україна, за інвойсом № 67 від 09.02.2015 р., транспортний засіб ВО3788АР/ВО8570ХХ).

Крім того, позивачем надані митному органу документи, що містять відомості про вартість перевезення:

- заявки на перевезення № Доп від 26.01.2015 р., № Доп від 26.01.2015 р., № Доп від 05.02.2015 р., № Доп від 10.02.2015 р., відповідно до яких перевезення вантажу здійснюється з Греції до України;

- рахунок-проформа б/н від 05.02.2015 р., видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем В08887АВ/В05544ХХ становлять 40000 грн. без податку на додану вартість, експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. без податку на додану вартість; рахунок - проформа б/н від 05.02.2015 р., видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем НОМЕР_1/ВС3099ХТ, становлять 40000 грн. без податку на додану вартість, експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. без податку на додану вартість; рахунок-проформа б/н від 09.02.2015 р., видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем Во3788АР/ВО8570ХХ становлять 40000 грн. без податку на додану вартість, експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. без податку на додану вартість; рахунок-проформа б/н від 16.02.2015 р., видана ПП «Транс Логістик», відповідно до якої транспортні послуги з перевезення вантажу з м. Скідра до п/п Рені автомобілем НОМЕР_2/АВ5848ХР становлять 40000 грн. без податку на додану вартість, експедиторські послуги по всьому шляху слідування - 3333,33 грн. без податку на додану вартість;

- калькуляція витрат на доставку вантажу № 09/02-05 від 09.02.2015 р., відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR № 097284 від 02.02.2015 р.) разом з експедиторськими послугами склали 43333,33 грн.;

- калькуляція витрат на доставку вантажу № 10/02-05 від 10.02.2015 р., відповідно до якої транспортні витрати вій м. Скідра, Греція бо кордону України (CMR № 097142 від 06.02.2015 р.) разом з експедиторськими послугами склали 43333,33 грн.;

- калькуляція витрат на доставку вантажу № 13/02-05 від 13.02.2015 р., відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR № 333645 від 09.02.2015 р.) разом з експедиторськими послугами склали 43333,33 грн.;

- калькуляція витрат на доставку вантажу № 18/02-05 від 18.02.2015 р., відповідно до якої транспортні витрати від м. Скідра, Греція до кордону України (CMR № 0001597 від 14.02.2015 р.) разом з експедиторськими послугами склили 43333,33 грн.;

5) копія імпортної ліцензії не надавалась, оскільки не підлягає ліцензуванню;

6) заявки на страхування № 96 від 05.02.2015 р., № 99, № 101 від 09.02.2015 р., № 110 від 17.02.2015 р., договір страхування 043.0647415.254 від 26.09.2014 р.

Також позивачем за власним бажанням були надані додаткові документи: комерційна пропозиція від 20.01.2015 р., прайс-листи періодами дії 02.02.2015 р. - 08.02.2015 р., 06.02.2015 р. - 09.02.2015 р., 09.02.2015 р. - 15.02.2015 р., листи виробника від 05.02.2015 р., 09.02.2015 р., 14.02.2015 р., декларації виробника, висновки про вартісні характеристики товару Дніпропетровської ТПП № ГО-430 від 09.02.2015 р., № ГО-436/2 від 10.02.2015 р., № ГО-477 від 13.02.2015 р., № ГО-538/2 від 18.02.2015 р.

Відповідач шляхом надіслання на адресу декларанта електронних повідомлень проінформував, що в наданих до митного оформлення документах по транспортним витратам містяться наступні розбіжності:

1. На підтвердження вартості перевезення партії товару, ввезеної ТОВ «Будком-Форт» за зовнішньоекономічним контрактом № 2827-NE/BF від 17.09.2014 р., до митного оформлення декларантом надано заявку на перевезення та договір перевезення № 643 від 01.04.2013 р., укладений ТОВ «АТБ-Маркет» з експедитором ПП «Транс Логістик». Укладання договору перевезення іншим підприємством ніж покупець не передбачено міжнародними комерційними термінами Інкотермс-2010 за заявленими умовами поставки та зовнішньоекономічним контрактом № 2827-NE/BF від 17.09.2014 р. Враховуючи зазначене, наданий до митного оформлення договір перевезення № 643 від 01.04.2013 р., укладений ТОВ «АТБ-Маркет» з експедитором ПП «Транс Логістик» та повязані з ним договори перевезення № 01/04 від 01.04.2013 р. (ПП «Транс Логістик» - ПП «Топаз Транс») не можуть бути використані для підтвердження транспортної складової митної вартості товару, імпортованого ТОВ «Будком-Форт» за зовнішньоекономічним контрактом № 2827-NE/BF від 17.09.2014 р.

2. До митного оформлення надано заяву на страхування із зазначенням страховки, а в калькуляції витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування, також рахунок-проформа від перевізника ПП «Транс Логістик», що надані ТОВ «АТБ-Маркет» (отримувачем та власником вантажу є ТОВ «Будком-Форт»). В договорі на перевезення № 643 від 01.04.2013 р. в п.3.1 зазначено, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб залучених виконавцем для здійснення перевезення та фіксованої експедиційної винагороди 400 грн. Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 р. № 65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо повязані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення. У п.29 підп.8 зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, повязані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду). Враховуючи викладене, плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ч. 4, ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

3. У комерційній пропозиції від 20.01.2015 р. відсутня цінова пропозиція щодо заявленого товару (вказані лише кількісні показники пропозиції).

4. У наданому до митного оформлення висновку містяться посилання лише на Інтернет - сайт www.alibaba.com, що є онлайн платформою для бізнесу, провідним постачальником онлайнових маркетингових послуг для імпортерів та експортерів, дає можливість створювати власні профілі будь-якій компанії та реєструватися будь-якому користувачу. Останнє унеможливлює перевірку ідентифікації компанії та перевірку сфери її діяльності, перевірку цінових даних, розміщених на сайті, що не дозволяє впевнитися у достовірності заявлених даних. Інтернет-сайт www.alibaba.com збирає та оброблює інформацію з різних галузей промисловості, тобто не є офіційною біржовою організацією у відповідності до ст. 53 Митного кодексу України; дані, зазначені експертом, не піддаються обчисленню: відсутні коефіцієнти (числове визначення), порядок розрахунку тощо.

5. У додатку від 02.12.2014 р. № 2 до зовнішньоекономічного контракту від 17.09.2014 р. № 2827-NE/BF внесено зміни до п.2.1 контракту та вказана орієнтована сума контракту 1000 000 дол. США та оплата може здійснюватися яку в ЄВРО, так і в доларах США, але раніше цей контракт був у ЄВРО.

Декларантом надано митному органу лист про неможливість у 10-денний строк надання додатково витребуваних документів.

Дніпропетровською митницею прийняти рішення № 110100000/2015/200026/1 від 09.02.2015 р., № 110100000/2015/200027/1 від 10.02.2015 р., № 110100000/2015/200031/1 від 13.02.2015 р., № 110100000/2015/200034/1 від 18.02.2015 р. про коригування митної вартості товару, за якими відповідачем здійснено коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, та визначена митна вартість за резервним методом в розмірі 1,02 дол.США/кг.

На підставі вищезазначених рішень відповідачем прийняті картки відмови у прийнятті митної декларації № 110100000/2015/00045 від 09.02.2015 р., № 110100000/2015/00048 від 10.02.2015 р., № 110100000/2015/00055 від 13.02.2015 р., № 110100000/2015/00061 від 18.02.2015 р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття рішення про коригування митної вартості з мотивів неповноти або недостовірності відомостей про митну вартість є безпідставним, адже відповідачем не доведено зазначення декларантом не усіх складових числового значення митної вартості, здійснення неправильного розрахунку, внесення до декларації недостовірних або неточних відомостей, а також що надані митному органу документи містять не усі відомості, що підтверджують числові значення митної вартості; необґрунтованість застосування резервного методу визначення митної вартості.

Колегія суддів вважає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (стаття 52 Митного кодексу України).

Згідно зі ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 55 Митного кодексу України надано право митному органу коригувати митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз приведених вище норм законодавства свідчить, що до виключної компетенції митних органів належить вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товару. Саме митний орган встановлює достатність наданих декларантом документів для підтвердження митної вартості товару.

10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

Статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Відповідно до приписів статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено вище, позивачем надано митному органу необхідний пакет документів, визначений Митним кодексом України, для підтвердження заявленої за основним методов митної вартості. Ці документи зазначені позивачем як додатки до митних деклараціях у графі 44 та наявні у матеріалах справи.

Заявлена митна вартість товару є договірною ціною згідно з контрактом № 2827-NE/BF з BROS SEKTOS «NEA EXSERUT» S.A., Греція.

Висновок відповідача про неповноту та недостовірність відомостей про митну вартість товарів не може вважатися обґрунтованим, оскільки відповідно до статті VII п. 2 «а» Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

В статті VII п.2 «b» цієї угоди вказано, що під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або і) з порівнюваними кількостями, або іі) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Специфікаціями № 9 від 05.02.2015 р., № 10 від 05.02.2015 р., № 11 від 09.02.2015 р. та №12 від 12.02.2015 р. до контракту визначені умови поставки - FCA Скідра, Греція згідно з Інкотермс 2010; оплата відбувається протягом 10 днів від дати митного оформлення товару, заявлена позивачем відповідно до статті 58 Митного кодексу України за основним методом визначення митної вартості (за ціною угоди) на рівні 0,71 дол. США/кг.

За змістом умов постачання FCA за Інкотермс 2010 «Free Carrier» («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно до FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обовязок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар, після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно з пп. «а» п. Б3 умов FCA покупець зобовязаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом в апеляційній скарзі зазначені доводи, які слугували підставою для коригування митної вартості та зазначені у запереченні проти позову. Доводам відповідача судом першої інстанції надана належна оцінка.

В апеляційній скарзі відповідачем не зазначено доводів на спростування обставин, зазначених судом першої інстанції при розгляді доводів відповідача.

Щодо посилання апелянта на той факт, що наданий до митного оформлення договір перевезення № 643 від 01.04.2013 р., укладений ТОВ «АТБ-Маркет» з експедитором ПП «Транс Логістик», та повязані з ним договори перевезення № 01/04 від 01.04.2013 р. (ПП «Транс Логістик» - ПП «Топаз Транс») не можуть бути використані для підтвердження транспортної складової митної вартості товару, імпортованого ТОВ «Будком-Форт» за зовнішньоекономічним контрактом № 2827-NE/BF від 17.09.2014 р., судова колегія зазначає наступне.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів від 30.05.2012 р. № 651, у графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» при декларуванні товарів, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) та пов'язаним з ним договором комісії, укладеним між резидентами, у графі зазначаються відомості про комісіонера, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт), і вчиняється запис: «Див. доп.», а в доповненні наводяться відомості про комітента.

В доповненні до графи 9 митних декларацій № 110100000/2015/202614 від 09.02.2015 р., № 110100000/2015/202706 від 10.02.2015 р. № 110100000/2015/202976 від 13.02.2015 р., № 110100000/2015/203323 від 18.02.2015 р., за якими здійснене митне оформлення оцінюваних партій товару, наведені відомості про ТОВ «АТБ-Маркет» як комітента, а в графі № 44 зазначені дані про договір комісії між резидентами ТОВ «Будком-Форт» та ТОВ «АТБ-Маркет» № 1209/7 від 12.09.2014 р. та специфікацій до нього № 9NE від 05.02.2015 р., № 10NE від 05.02.2015 р., № 11NE від 09.02.2015 р., № 12NE від 12.02.2015 р.

Відповідно до пункту п. 3.5 договору комісії № 1209/7 від 12.09.2014 р. комітент (ТОВ «АТБ-Маркет») вправі самостійно замовляти та оплачувати послуги третіх осіб, які необхідні для виконання комісійного доручення (транспортно-експедиційні послуги, послуги з перевезення вантажів територією України та в міжнародних сполученнях).

Відтак, подання ТОВ «Будком-Форт» до митного оформлення перевізних документів, оформлених комітентом, свідчить про погодження ТОВ «Будком-Форт» замовлення комітентом послуг третіх осіб, необхідних для виконання комісійного доручення, тому укладення договору перевезення ТОВ «АТБ-Маркет» повністю узгоджується як з приписами чинного законодавства, так і з умовами договору.

Інших фактів, що перевізні документи не ідентифікуються з оцінюваною партією товару, апелянтом не зазначено, а тому є правильним зазначення судом першої інтанції, що факт надання позивачем необхідних транспортних документів відповідачем не спростований.

Посилання митного органу у рішеннях про коригування митної вартості товару про неможливість прийняття всіх наданих під час митного оформлення документів з тих підстав, що укладання договору перевезення іншим підприємством ніж покупець не передбачено Міжнародними комерційними термінами Інкотермс-2010, не узгоджується з цим нормативним актом.

Так, у вступі до Міжнародних комерційних термінів Інкотермс-2010 «Пояснення термінів, які використовуються в правилах Інкотермс 2010» вказується, що як і у правилах Інкотермс 2000, обовязки продавця та покупця представлені у дзеркальному вигляді, відображаючи у колонці А обвязки продавця, в колонці В обвязки покупця. Ці обовязки можуть виконуватися особисто продавцем чи покупцем, а іноді, відповідно до умов контракту (договору) чи закону, що застосовується, через посередників, таких як перевізники, експедитори чи інші особи, призначені продавцем чи покупцем, для виконання конкретних завдань.

Правила Інкотермс здебільшого описують завдання, витрати та ризики, повязані із поставкою товару від продавців до покупців. Правилами Інкотермс врегульоване розподілення взаємних зобовязань виключно між продавцем та покупцем. Якщо відповідно до визначеної сторонами договору умови постачання Інкотермс, певне зобовязання покладено на одну сторону договору, відповідно, цього зобовязання немає у іншої сторони. Отже, обовязок укладання договору перевезення за умовою FCA за рахунок покупця перш за все вказує про відсутність обовязку нести витрати на перевезення у продавця, але не забороняє покупцю організувати перевезення товару через залучення інших осіб, зокрема, і на підставі відносин комісії.

Відповідно до умов укладеного ТОВ «Будком-Форт» зовнішньоекономічного контракту, за яким здійснено постачання оцінюваної партії товару, правом, що регулює цей контракт визначено матеріальне право України. В свою чергу діючим законодавством України передбачена можливість укладання будь-яких договорів на підставі договорів комісії.

Щодо доводів відповідача про те, що до митного оформлення позивачем надано заяву на страхування із зазначенням страховки, а в калькуляції витрат на доставку вантажу відсутня інформація про страхування, рахунок-проформа від перевізника ПП «Транс Логістик», що надана ТОВ «АТБ-Маркет», та договір на перевезення № 643 від 01.04.2013 р. містять відомості, що вартість послуг виконавця розраховується як сума вартості послуг третіх осіб, залучених виконавцем для здійснення перевезення, та фіксованої експедиційної винагороди 400 грн., а тому плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нероздільної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (ч. 4, ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України) є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів, зазначається таке.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем, - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення товару на митну територію України.

Витрати позивача на транспортування підтверджуються наданими при митному оформленні документами, зазначеними вище.

Згідно з п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Відповідно до п. 3 ч. 11 ст. 58 Митного кодексу України до митної вартості не включаються податки, які справляються в Україні.

Отже, до митної вартості включається плата за експедиторські послуги по всьому шляху прямування вантажу без врахування податку на додану вартість як податку, що справляється в Україні.

Таким чином, позивачем до митної вартості товару вірно включені експедиторські послуги в сумі 1666,67 грн., а не, як вважає відповідач, в сумі 2000 грн., оскільки ця сума враховує податок на додану вартість (333,33 грн.), а висновок відповідача щодо невідповідності суми експедиторської винагороди, що включена до митної вартості, рахунку-проформі ПП «Транс логістик», є необґрунтованим.

Щодо посилання відповідача на те, що до калькуляції витрат на доставку вантажу не включено витрати на страхування колегія суддів зазначає, що витрати на страхування є окремою складовою митної вартості, оскільки відповідно до норм Митного кодексу України визначаються окремо, тому не повинні включатися до калькуляції витрат на доставку вантажу, у звязку з чим вказана митним органом обставина не є розбіжністю.

Крім того, витрати на страхування у повному розмірі зазначено позивачем у декларації митної вартості.

Відтак, є правильним зазначення судом першої інстанції, що до митного оформлення надані документи, які містили повну інформацію про вартість перевезення.

Умовами договором перевезення вантажу № 643 від 01.04.2013 р., укладеним між ТОВ «АТБ-Маркет» та ПП «Транс Логістик», визначений порядок розрахунку послуг виконавця, вартість таких послуг зафіксована у заявці на перевезення, у звязку з чим не підлягає додатковому розрахунку митним органом.

ПП «Транс Логістик» як особа, що відповідно до умов договору перевезення № 643 від 01.04.2013 р. організувала та здійснила перевезення шляхом залучення третіх осіб та яка набула право на отримання плати за послуги з перевезення по всьому маршруту руху, включаючи комісійну винагороду, мала право на здійснення розподілення вартості послуг до пункту перетину кордону (м. Рені) та по території України.

Отже, надані рахунки-проформи є документами, що видані на підставі погоджених заявок на перевезення, містять інформацію щодо вартості витрат до кордону та експедиційної винагороди, а також ідентифікуючу інформацію з оцінюваною партією товару (маршрут руху та номер транспортного засобу, що зазначений в CMR).

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції, що позивачем в повному обсязі виконані вимоги частини 2 статті 53 Митного кодексу України щодо надання на підтвердження вартості витрат на перевезення товару транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Колегія суддів зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів митний орган повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових.

Судова колегія не піддає сумніву право митного органу контролювати митну вартість, заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством.

Позивачем у повному обсязі виконані вимоги ч. 5 ст. 52 Митного кодексу України щодо подання декларації митної вартості та п. 7 ч. 10 ст. 58 цього кодексу щодо включення до визначеної митної вартості її складових, які не включалися до ціни, що була фактично сплачена позивачем, що відображено в декларації митної вартості.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості. Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.

Крім того, відповідачем не доведено проведено консультацій з декларантом з питання визначення митної вартості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 р. в справі № 804/9875/15 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 р. в справі № 804/9875/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будком-Форт» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 18.08.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко