Справа № 806/504/16
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 серпня 2016 року м. Київ К/800/21768/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язати призначити одноразову грошову допомогу,

встановив :

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилась у не розгляді питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та зобов`язано відповідача вирішити питання щодо призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року постанову суду першої інстанції змінено в частині. Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 та статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей." В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 02 лютого 1987 року по 12 лютого 1989 року та відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військової - лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, отримані позивачем поранення, контузія, захворювання, пов`язанні з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії. Відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 2449 на підставі направлення тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара від 21 серпня 2013 року № 4/925 проведено судово-медичне обстеження позивача та "виявлено рубці на голові та лівій руці, що є слідами загоєння ран, які утворилися від дії тупих твердих предметів з достатньо - обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок осколочних поранень за обставин та в термін, 1987 року".

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 667162 від 17 вересня 2013 року ОСОБА_1 з 06 вересня 2013 року встановлено третю групу інвалідності, яка настала внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

З метою вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності, внаслідок травми, і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 звернувся до Ружинського районного військового комісаріату, який направив документи позивача до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату.

Листом № 248/3/6/236 від 25 січня 2016 року Департамент фінансів Міністерства оборони України повідомив про те, що підстави для подання Міністру оборони України пропозицій щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відсутні.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 набув право на отримання одноразової грошової допомоги.

Змінюючи постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб виплачується звільненим з військової служби (зборів) особам у зв`язку із інвалідністю, що настала після 01 січня 2007 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» від 28 травня 2008 року № 499 встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, що сталися після 01 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Оскільки, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності, а днем виникнення у позивача права на отримання спірної допомоги є день встановлення йому третьої групи інвалідності, тобто 17 вересня 2013 року, тому він має право на її призначення та виплату відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2014 року (справа № 21-446а14) та від 21 квітня 2015 року(справа № 21-135а15).

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга мотивована тим, що для ОСОБА_1 як особи, яка проходила строкову військову службу та отримала інвалідність первинно 06 вересня 2013 року, граничний термін отримання інвалідності, яка давала б йому підстави для виплати допомоги у разі інвалідності, сплив після закінчення трьох місяців з моменту звільнення зі служби, що свідчить про відсутність підстав для нарахування такої допомоги Міністерством оборони України на користь позивача.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п`ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п`ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року та змінену постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язати призначити одноразову грошову допомогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.К. Черпак

З оригіналом згідно
Старший консультант Ю.В. Ільїних

Суддя Ю.К. Черпак