Справа № 522/3480/13-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/3480/13-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 20.11.2006 року звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перерахунок пенсії. В подальшому позивач (04.06.2013 року) уточнив позовні вимоги, в яких просив: залучити до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в частині застосування, в період з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року; визнати протиправними дії Одеського обласного військового комісаріату при нарахуванні та виплаті пенсії, як інваліду війни 2-ї групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, в частині застосування, в період з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті, як інваліду 2-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 01 січня 2007 року по 07 січня 2008 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року та, як інваліду 1-ї групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, в частині застосування, в період з 08 січня 2008 року, статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України № 107-VІ від 28.12.2007 року; визнати право на щомісячне підвищення до пенсії, як інваліда війни 2-ої групи, з 01 січня 2006 року у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України № 2458-ІV від 03.03.2005 року; визнати право на пенсію інваліда війни 2-ої групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, з 01 липня 2002 року по 07 січня 2008 року, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком; визнати право на пенсію інваліда війни 1-ї групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, з 08 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року, у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та, починаючи з 01 січня 2006 року по 07 січня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії, як інваліду війни 1-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче десяти мінімальних пенсій за віком, на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 08 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при розрахунку пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється виключно законами України, та зобов`язати утриматися від порушення права, як інваліда війни 1-ої групи та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, на отримання пенсії по інвалідності, яка у всіх випадках не може бути нижчою десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в частині застосування, в період з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії, як інваліду війни 2-ї групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, в частині застосування, в період з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 2-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 01 січня 2007 року по 07 січня 2008 року, постанови Кабінету Міністрів України №01 від 03.01.2002 року та, як інваліду 1-ї групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, в частині застосування, в період з 08 січня 2008 року, статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України № 107-VІ від 28.12.2007 року.

Визнано право ОСОБА_1 на щомісячне підвищення до пенсії, як інваліда війни 2-ої групи, з 01 січня 2006 року у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України № 2458-ІV від 03.03.2005 року.

Визнано право ОСОБА_1 на пенсію інваліда війни 2-ої групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, з 01 липня 2002 року по 07 січня 2008 року, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Визнано право ОСОБА_1 на пенсію інваліда війни 1-ї групи учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, з 08 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року, у розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком та на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та, починаючи з 01 січня 2006 року по 07 січня 2008 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як інваліду війни 1-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче десяти мінімальних пенсій за віком, на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 08 січня 2008 року по 31 грудня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при розрахунку пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 , керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється виключно законами України, та зобов`язати утриматися від порушення права ОСОБА_1 , як інваліда війни 1-ої групи та учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, на отримання пенсії по інвалідності, яка у всіх випадках не може бути нижчою десяти мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на порушення судом 1-ї інстанції норм матеріального та процесуального права, просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно до вимог п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки у судове засідання не прибули сторони, які беруть участь у справі, проте про розгляд справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, інвалідом війни 2-ї групи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, 1-ї групи.

З 1 липня 2002 року позивачу надано статус інваліда війни 2-ї групи, що підтверджується медичною довідкою серії МСЕК за № 054995 від 01.07.2002 року, а з 08 січня 2008 року є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, 1-ї групи. 20.11.2006 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Одеського обласного військового комісаріату.

Вирішуючи справу в цій частині адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціальний захист» від 14.07.1999 року інвалідам війни 2 групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 350 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з проханням провести йому перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, як інваліду війни 2 групи, відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціальний захист» із змінами і доповненнями від 23.11.1995 року № 458/95 ВР, але йому було відмовлено у задоволенні прохання.

Враховуючи те, що предметом позову ОСОБА_1 є, зокрема, порушення Одеським обласним військовим комісаріатом його прав, передбачених ч. 1 ст. 13 Закону № 3551-ХІІ, які, на його думку, мали місце у період з 01.07.2002 року по 07.01.2008 року, а звернувся він за їх захистом лише 20.11.2006 року, то колегія суддів вважає, що позивачем було пропущено передбачений процесуальним законом строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З 22 травня 2008 року, внаслідок ухвалення рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», що зупинили дію ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» втратили чинність. Відповідно ця стаття відновила свою дію в редакції, яка передбачала право позивача тільки на отримання виплати допомоги до 05 травня кожного року у передбаченому законом розмірі. Вказано, що до 5 травня щорічно інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначені розміри виплат інвалідам війни пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам I групи - у розмірі 50 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За таких обставин, висновки суду 1-ї інстанції щодо перерахунку та виплати позивачу щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком за період з 01.07.2002 року до 31.12.2005 року є помилковими.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови в цій частині позовних вимог позивача, а саме у перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком за період з 01.07.2002 року.

Як вже було зазначено, позивач ОСОБА_1 04.06.2013 року звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог та залучення до участі у справі другого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позивач з 08.01.2008 року став на облік до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як інвалід 1-ї групи 1-ї категорії, у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Проте, лише 04.06.2013 року він звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії, як інваліду 1-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 08.01.2008 року, а позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 1-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії за період з 08.01.2008 року по 03.12.2012 року включно підлягають залишенню без розгляду.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XІІ умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

Статтею 24 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено, що надбавки і підвищення пенсій по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи нараховуються в порядку встановленому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам I групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що розміри пенсій для інвалідів по I групі інвалідності, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою не можуть бути нижчими 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів зазначає, що стосовно даного питання, а саме до застосування положень статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в 06.07.2011 році Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», що набрала чинності 23.07.2011 року, тому зазначена вище виплата має здійснюватися по 22.07.2011 року включно.

Вищевказане положення щодо кінцевої дати виплат було також зазначено в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 16.03.2012 року. У вищезазначеній постанові вказано, що при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають положення ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням дій у часі, а саме: з 20.06.1996 року до 31.12.2005 року, з 09.07.2007 року до 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року до 23.07.2011 року.

Проте, 25.02.2013 року постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №5 «Про внесення змін до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» були внесені зміни в Пленум Вищого адміністративного суду України №4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 16.03.2012 року, де вказується, що в абзаці 5 пункті 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2012 року № 4 «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв`язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слова «до 23 липня 2011 року» були виключені.

З огляду на викладене, враховуючи зміст ухвали ВАСУ від 15 червня 2016 року, у цій справі колегія суддів приходить до висновків, що:

- в задоволенні вимог позивача в частині перерахунку та виплати як інваліду війни 2-ї групи пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком, слід відмовити;

- позовні вимоги в частині перерахунку та виплати пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, інваліду 1-ї групи за період з 08.01.2008 року по 03.12.2012 року включно підлягають залишенню без розгляду;

- за період починаючи з 04.12.2012 року підлягають задоволенню відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 18.11.2012 року та 01.01.2013 року.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова суду 1-ї інстанції підлягає зміні, оскільки суд першої інстанції по суті правильно вирішив справу, але з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2013 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії змінити.

Викласти резолютивну частину вищевказаної постанови у наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду 1-ої групи та учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії за період з 08.01.2008 року по 03.12.2012 року включно залишити без розгляду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 04 грудня 2012 року.

В решті позову відмовити».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5-ть днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: О.В.Джабурія
Суддя: Н.В.Вербицька
Суддя: А.В.Крусян