Справа № 2120/8439/12
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2120/8439/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у підготовчій частині відкритого судового засідання клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про скасування рішення субєкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В :

12 липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа ОСОБА_3, в якому, з урахуванням доповнень до позову від 11 лютого 2014 року, просив визнати протиправними та скасувати з моменту прийняття рішення від 20 грудня 2011 року № 566, та просив визнати протиправним та скасувати додаток до рішення від 24 січня 2012 року № 29.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення відповідача порушує його права, оскільки прийняте з порушенням Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, щодо обґрунтованості розрахунків тарифів та мотивів їх підвищення, вимог Закону України «Про основні засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо оприлюднення регуляторного акту, та порушенням проведення громадських слухань.

В підготовчій частині відкритого судового засідання 30 червня 2016 року представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду з огляду на те, що спірне рішення від 20 грудня 2011 року опубліковане відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13 січня 2011 року - 23 грудня 2011 року з дотриманням ч.2 ст. 15 вказаного вище Закону. При цьому конкретну форму оприлюднення обирає розпорядник інформації, якщо це не передбачено іншими законодавчими актами, але ч.2 ст. 15 Закону № 2939-VI визначена обовязковість при наявності веб-сайту оприлюднення такої інформації саме на веб-сайті. Виходячи з вказаного, вважає, що про порушення своїх прав позивач повинний був дізнатися саме 23 грудня 2011 року, а відтак строк звернення до адміністративного суду сплинув 23 червня 2012 року. Аналогічна процедура була дотримана з рішенням від 24 січня 2012 року № 29, позов в цій частині поданий після спливу 2 років з моменту прийняття рішення.

За клопотанням позивача розгляд справи з приводу заявленого клопотання був відкладений для ознайомлення з останнім та підготовки заперечень з врахуванням кількості справ, що надійшли на той час в провадження судді (за даними компютерної програми Д-3 в період з 04.04.2016 р. до 30.06.2016 року надійшло 1061 справ в порядку ЦПК та КАС) та призначених судових засідань по справам.

В судовому засіданні 12 серпня 2016 року позивачем подані письмові заперечення на заяву відповідно до яких позивач наполягає на дотримання ним строку звернення до суду, оскільки рішення № 566 надруковано двома частинами в газеті «Херсонський вісник» № 52 (1115) від 29.12.2011 року та № 1-2 (1116) від 12.01.2012 року, при цьому Закон № 4231-VI, яким акти про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги виключено з категорії регуляторних актів, набрав чинності 13 січня 2012 року, а обовязок оприлюднення в офіційних друкованих виданнях випливає зі статті 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації. Вважає, що він не міг дізнатися про рішення з веб-сторінки, оскільки не має звички переглядати веб-сайт Херсонської міської ради частіше 1-2 разів на місяць та не надано доказів, що рішення № 566 було в повному тексті розміщено на сайті саме 23.12.2011 року, а рішення № 29 взагалі не було опубліковано на сайті, оскільки відсутня дата розміщення електронного варіанту. Крім того, Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції не зазначив жодних зауважень щодо неналежного розгляду судами питання строку.

В судовому засіданні 12.08.2016 року представником відповідача було заявлено клопотання про відкладення розгляду питання для підготування додаткових доказів у звязку з поданням заперечень. При цьому 12 серпня 2016 року позивачеві ОСОБА_1 було розяснено його право подати мотивовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, про що зазначено в журналі судового засідання.

В судовому засіданні 15.08.2016 року представником відповідача надані додаткові пояснення до залишення без розгляду позову з огляду на те, що листом заступника міського голови ОСОБА_4 № 9-1000-5/12 від 15.08.2016 року на імя представника виконкому Херсонської міської ради повідолено, що рішення № 566 від 20.12.2011 року оприлюднене на офіційному сайті 23 грудня 2011 року.

Позивач в судовому засіданні наполягав на тому, що строк ним не пропущений, оскільки передбачена публікація в офіційних друкованих виданнях. З клопотанням про поновлення йому строку звернення до адміністративного суду, право на подання якого йому розяснене 12 серпня 2016 року, не звертався.

Суд, вислухав думку сторін з заявленого клопотання, дослідив матеріали справи, що стосуються дотримання строків звернення до адміністративного суду встановив наступне.

12 липня 2012 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправними та скасувати з моменту прийняття рішення від 20 грудня 2011 року № 566, а 11 лютого 2014 року збільшив позовні вимоги та просив визнати протиправним та скасувати додаток до рішення від 24 січня 2012 року №29, тобто фактично заявив нову додаткову вимогу.

З позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що про порушення своїх прав він дізнався остаточно 12 січня 2012 року з моменту опублікування другої частині рішення №566 у газеті «Херсонський вісник», а рішення № 29, а саме додаток до нього опубліковано не було.

За приписами п.2 ч.1 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13 січня 2011 року (в редакції чинній на час винесення спірного рішення №566 від 20.12.2011 року) розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. При цьому ч.2 ст. 15 цього Закону зазначена вище інформація, підлягає обов'язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п'яти робочих днів з дня затвердження документа, а у разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Згідно з ч. 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» N280/97-ВР від 21.05.1997 року (в редакції чинній на час винесення спірного рішення №566 від 20.12.2011 року) акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення, а ч.12 цієї ж статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

За приписами частини 5 статті 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" N 1160-IV від 11.09.2003 року (в редакції чинній на час винесення спірного рішення № 566 від 20.12.2011 року) регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

При цьому, Законом України № 4231- VI від 22.12.2011 року, яким внесено зміни до ст. 3 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та відповідно до яких на акти, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги не поширюється дія вказаного вище Закону набрав законної сили з 13 січня 2012 року, оскільки опублікований в газеті Голос України № 3 від 12.01.2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформація державних органів та органів місцевого самоврядування доводиться до відома заінтересованих осіб, зокрема, шляхом опублікування її в офіційних друкованих виданнях, розміщення на офіційних сторінках відповідних органів влади у мережі Інтернет або поширення інформаційними службами відповідних державних органів і організацій.

Аналізуючи зміст наведених законодавчих норм слід дійти висновку, що опублікування акта органу місцевого самоврядування в офіційних друкованих виданнях, розміщення на офіційних сторінках відповідних органів влади у мережі Інтернет визначалось законодавством способом доведення актів органів місцевого самоврядування до відома заінтересованих осіб, у зв'язку з чим факт їх оприлюднення у вищезгаданий спосіб визначає момент, коли всі заінтересовані особи повинні були дізнатись про відповідні акти.

В той же час, враховуючи діючі норми на час ухвалення рішення № 566 від 20.12.2011 року та особливості вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" офіційним оприлюдненням рішення № 566 від 20.12.2011 року треба вважати саме його публікацію у місцевих друкованих засобах масової інформації.

За приписами ч.1 ст.99 КАС України (станом на день звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. При цьому ч.2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З врахуванням того, що повний текст рішення (друга його частина) опублікований саме 12 січня 2012 року у газеті «Херсонський вісник» суд вважає, що про порушення своїх прав позивач мав можливість та повинний був дізнатися саме 12 січня 2012 року, а тому позов, поданий 12 липня 2012 року в частині визнання протиправним та скасування рішення № 566 від 20.12.2011 року суд вважає таким, що надійшов в межах строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду розглянуто ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 15 листопада 2012 року, відповідно до висновків якої позовна заява подана позивачем своєчасно (том 1 арк. справи 12).

Наслідки пропуску строку звернення до суду встановлені ст. 100 КАС України, відповідно до якої адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Така редакція цієї статті характеризує її як норму процесуального права.

Отже, аналіз наведеної вище редакції ч. 1 ст. 100 КАС дає підстави вважати, що суд має можливість самостійно, на свій розсуд, застосувати наслідки пропуску строку звернення до суду.

В редакції, що діяла на час звернення позивача до суду з новою позовною вимогою 11.02.2014 року, ч.2 ст. 100 КАС України передбачала, що позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Строк звернення до адміністративного суду обмежено ст. 99 КАС України. З урахуванням положень цієї статті належним способом захисту порушеного права є, зокрема, звернення до суду з позовом в межах строку, встановленого ст. 99 КАС України.

Так, предметом нової додаткової вимоги від 11.02.2014 року є фактично законність прийняття виконавчим комітетом Херсонської міської ради рішення «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 20.12.2011 року № 566 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для населення по кожному будинку окремо, що належить до комунальної власності територіальної громади міста»» № 28 від 17.01.2012 року оскільки додаток № 1 до цього рішення є його невідємною частиною.

Оскільки на час ухвалення вказаного рішення акти, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги не регулювалися Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", позов в цій частині підлягає залишенню без розгляду, тому що про вказане рішення позивач повинний був дізнатися з моменту опублікування рішення на веб-сайті Херсонської міської ради. На день розгляду справі в суді відсутня інформація про дату опублікування цього рішення, але про його наявність позивачеві було достовірно відомо ще 22.05.2013 року, оскільки саме цього дня ОСОБА_1 подано суду копію вказаного рішення (арк. справи 33-37 том 1), в той час як нова вимога заявлена ним 11 лютого 2014 року. При цьому суд не може прийняти до уваги посилання позивача про відсутність публікації додатку до рішення, оскільки такий додаток існує в форматі документа Microsoft Word як файл з назвою v29-1 та його останній раз змінено 30.01.2012 року о 09-34 год.

Питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з вимогою визнання протиправним та скасування додатку до рішення від 24 січня 2012 року № 29 судами апеляційної та касаційної інстанції не розглядалося.

Таким чином, з поданої заяви та доданих до неї матеріалів, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та враховуючи викладене, клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню з залишенням без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування додатку до рішення від 24 січня 2012 року № 29.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 102, 107, 165 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника відповідача - задовольнити частково.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Херсонської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про скасування додатку № 1 рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 20.12.2011 року №566 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території для населення по кожному будинку окремо, що належить до комунальної власності територіальної громади міста»» № 28 від 24.01.2012 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_5