Справа № 820/2874/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 серпня 2016 р. № 820/2874/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірними дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнень) просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківський області щодо прийняття рішення «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» № 0.4/1-360449 від 10.02.2016 року громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та скасувати рішення Головного Управління Державної міграційної служби. України в Харківський області «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» № 04/1-360449 від 10.02.2016 року громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягнути з Головного Управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 551,20 грн. здійснених ним судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що позивач, ОСОБА_3 ОСОБА_4 15.03.1988 року -народження, громадянин ОСОБА_3, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.105. Рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України про «Імміграцію» був наданий дозвіл на імміграцію в Україну, та було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні ХР 19904 від 12.03.2009 року. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 року по справі № 820/11921/15 було зобов'язано ГУ ДМС України в Харківський області здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР 19904 від 12.03.2009 року громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з її непридатністю для користування. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 року по адміністративній справі № 820/11921/15 прийнято нову постанову, якою зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 ОСОБА_4 від 07.12.2015 року про обмін бланку посвідки та прийняти рішення у відповідності до пункту 11 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 28.03.2012 року №251. Зазначена постанова набула законної сили та підлягає негайному виконанню. 05.05.2016 року позивач звернувся до ГУ ДМС України в Харківський області з заявою про виконання рішення суду, однак 17.05.2016 року ГУ ДМС України в Харківський області надав позивачу письмову відповідь № 04/1-8427 від 17.05.2016 року, згідно якої позивача повідомлено, що звернення про виконання рішення суду щодо громадянина СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4 було розглянуто. Згідно обліків ГУ ДМС України в Харківський області значиться громадянин СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4, якому рішенням ГУ ДМС України в Харківський області було скасовано дозвіл на імміграцію в Україну. Копії рішення ГУ ДМС України про скасування громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 дозволу на імміграцію в Україну дано не було, а також не було повідомлено, у зв'язку з чим, коли саме та на яких підставах ГУ ДМС України в Харківський області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачу. Вказане підтверджує існування з боку відповідача неправомірних дій, грубе порушення ним законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином ОСОБА_5 Республіки ОСОБА_3, паспорт VNM № 1287095 від 21.04.2009 року, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.105.

Рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України про «Імміграцію» ОСОБА_3 ОСОБА_4 був наданий дозвіл на імміграцію в Україну, та було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні ХР 19904 від 12.03.2009 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2016 року по справі № 820/11921/15 зобов'язано ГУ ДМС України в Харківський області здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР 19904 від 12.03.2009 року громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з її непридатністю для користування.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2016 року по адміністративній справі № 820/11921/15 прийнято нову постанову, якою зобов'язано Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області розглянути заяву ОСОБА_3 ОСОБА_4 від 07.12.2015 року про обмін бланку посвідки та прийняти рішення у відповідності до пункту 11 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року №251. Зазначена постанова набула законної сили та підлягає негайному виконанню.

05.05.2016 року позивач звернувся до ГУ ДМС України в Харківський області з заявою про виконання рішення суду, однак 17.05.2016 року ГУ ДМС України в Харківський області надав позивачу письмову відповідь № 04/1-8427 від 17.05.2016 року, згідно якої позивача повідомлено, що звернення про виконання рішення суду щодо громадянина СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4 було розглянуто. Згідно обліків ГУ ДМС України в Харківський області значиться громадянин СРВ ОСОБА_3 ОСОБА_4, якому рішенням ГУ ДМС України в Харківський області було скасовано дозвіл на імміграцію в Україну.

Положеннями пункту 12 Постанови КМУ № 1983 від 26.12.2002 року «Про затвердження Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень» визначено обов'язок територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію, формування справ, перевірки підстав, законності перебування в Україні іммігрантів, справжності поданих документів та відповідності їх оформлення вимогам законодавства, з'ясування питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію.

Із матеріалів справи вбачається, що Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області « Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» № 04/1-360449 від 10.02.2016 року громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі пункту 6 частини першої ст.12 Закону України « Про імміграції» скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 12.03.2009 року (а.с.30).

Як вбачається із змісту Висновку «Про результати перевірки матеріалів, щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина ОСОБА_5 Республіки ОСОБА_3 ОСОБА_4» від 10.02.2016 року, на підставі якого прийнято оскаржуване рішення, підставою для його прийняття слугувало рішення ВПРФО ГУМВС України в Харківський області про надай імміграцію в Україну стало те. що посвідка на постійне проживання в Україні дружини, громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 ХР № 19478, за наявності якої позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну, була видана не на підставах, передбачених Закону України "Про імміграцію" в абз. 4 п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про імміграцію" та 23.07.2009 року керівництвом УГІРФО ГУМВС України в Харківській області прийнято рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні дружині позивача громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 21.10.1973 року.

На підставі вищезазначеного відповідачем зроблено висновок, що дозвіл на імміграцію в Україну позивачу та посвідка на постійне проживання оформлені на підставі незаконно виданих документів.

Однак, рішення УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 23.07.2009 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україні дружині позивача громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачем до суду надано не було.

Дозвіл на імміграцію в Україну та посвідка на постійне проживання в Україні дружині позивача громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 на теперішній час не скасовані та є дійсними.

Сама посвідка на постійне проживання у дружини позивача громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачем не вилучена.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про імміграцію» передбачено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; в інших випадках, передбачених законами України.

Тобто, статтею 12 Закону України "Про імміграцію" встановлений вичерпний перелік підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Рішення УГІРФО ГУМВС України в Харківській області від 23.07.2009 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україні дружині позивача громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідачем до суду як доказ не надано.

Згідно ч.1, ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем не надано належних доказів існування рішення УГІРФО ГУМВС України в Харківської області від 23.07.2009 року про скасування посвідки на постійне проживання в Україні дружині позивача громадянки СРВ ОСОБА_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 як визначена ним підстава для прийняття окаржуємого рішення.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірними дій такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 ОСОБА_4 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання неправомірними дій задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області щодо прийняття рішення "Про скасування дозволу на імміграцію в Україну" №04/1-360449 від 10.02.2016 року громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про "Про скасування дозволу на імміграцію в Україну" №04/1-360449 від 10.02.2016 року громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної міграційної служби України в Харківській області (юридична адреса: вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_3 ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1, 61000, ІПН НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.).

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15.08.2016 р.

Суддя Тітов О.М.