Справа № 766/2145/16-а
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 р. Справа № 766/2145/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Рядча Т.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Херсонській області), в якому просив визнати нечинним рішення ГУПФУ в Херсонській області № 69/Б -99-1 від 27.04.2016 р. щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зобов'язати відповідача здійснити з 01.12.2009 року перерахунок призначеної пенсії відповідно до п. «а» ч.1 ст.13 та ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 3591-IV, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки) та премії у розмірах, установлених законодавством, виходячи з суми 3834,60 грн. та стягнути з держави на його користь сплачений судовий збір в сумі 1102,42 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» в редакції закону від 04.04.2006 року, пенсію йому необхідно було нарахувати виходячи із розміру грошового забезпечення за його останньою штатною посадою перед звільненням з усіма видами надбавок.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених п. 1,2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1, наказом Служби безпеки України № 1668- о/с від 20.11.2009р. звільнений з військової служби в запас СБУ без права носіння військової форми одягу, має військове звання підполковник СБУ та вислугу років у календарному обчисленні 20 років 08 місяців 10 днів (а.с.9).

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачу було призначено пенсію за вислугу років з 01.12.2009 року, розрахунок розміру якої було проведено на підставі грошового атестату № 342 від 30.11.2009 р. (а.с. 10) та довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії № 342 від 04.12.2009 року (а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до грошового атестату позивача перед звільненням, розмір грошового забезпечення становив 3834,60 грн. та складався з таких видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 1400, 00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., надбавка за вислугу років - 459,00 грн., та додатковими видами грошового забезпечення ( надбавками) та премією: 45 % процентною надбавкою за оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність та інформаційно-аналітичне забезпечення у сумі 630,00 грн.; 20 % надбавкою за службу в умовах режимних обмежень у сумі 280,00 грн.; 40 % надбавкою за виконання особливо важливих завдань у сумі 795,60 грн.; 10 % премія за листопад 2009 року у сумі 140,00 грн.

23 лютого 2016 року позивач звернувся до ГУПФУ в Херсонській області із заявою про видачу копії розрахунку пенсії, копії перерахунку пенсії та надання можливості ознайомитись з матеріалами пенсійної справи, яка була задоволена.

Згідно наданого протоколу про призначення пенсії, розрахунок пенсії за вислугу років в розмірі 1587,30 грн. був здійснений позивачу з наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 1400, 00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., надбавка за вислугу років - 459,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці у сумі 1185,59 грн. (а.с. 13).

Не погоджуючись з розрахунком пенсії 14 квітня 2016 року позивач звернувся до ГУПФУ в Херсонській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії згідно п. «а» ч.1 ст.13 та ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідний оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки) та премії у розмірах, установлених законодавством, виходячи з суми 3834,60 грн.

Листом ГУПФ України в Херсонській області № 69/Б-99-1 від 27.04.2016р. ОСОБА_1 було надано відповідь на його звернення, якою відмовлено у такому перерахунку та повідомлено про те, що його пенсія нарахована та виплачується згідно з вимогами чинного пенсійного законодавства України.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач при розрахунку пенсії позивача діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року №3591-IV) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатно посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.

Законом України від 28 грудня 2007 року «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»(№ 107 ) пунктом 29 розділу II внесено зміни до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року №3591-IV ): в частині третій слова "за останньою штатною посадою перед звільненням" виключити та доповнити словами "та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року внесену зміну до частини 3 статті 43 зазначеного Закону визнано неконституційною.

Згідно з п.п. 5, 6, 7 вказаного Рішення Конституційного Суду України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнаних неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

За таких обставин, дія частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 28 грудня 2007 року втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 22 травня 2008 року, а тому на час звільнення позивача з військової служби була чинною поновлена норма частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону від 04 квітня 2006 року №3591-IV.

Отже, колегія суддів вважає, що відповідач призначив позивачу пенсію, включивши у розрахунок грошового забезпечення середньомісячні суми додаткових видів грошового забезпечення та премії за останні місяці служби перед звільненням, за період з 01.01.2008 року по 01.11.2009 в розмірі 1185,59 грн., що з порушенням норм статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 04 квітня 2006 року №3591-IV), яка діяла на час спірних правовідносин та що привело до нарахування пенсії у зменшеному розмірі.

Тому, колегія суддів приходить до висновку про незаконність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1

Колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, оскільки вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Відповідно до положень абзацу 4 пункту 7 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України для осіб, які звільнені із служби в 2008-2009 роках (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. N 748, від 3 вересня 2005 р. N 865, від 9 березня 2006 р. N 268 і від 15 листопада 2006 р. N 1588) або які померли (загинули) в зазначений період, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 р. на кількість таких місяців. При цьому для осіб, звільнених у січні 2008 р., сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається на день звільнення із служби з розрахунку таких виплат за повний місяць.

Наведена норма постанови Кабінету Міністрів України суперечить положенням чинної редакції статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(в редакції Закону від 04 квітня 2006 року № 3591-ІV), що має вищу юридичну силу.

Крім того, відповідно до положень статті 1-1 Закону України „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" від 04 квітня 2006 року №3591-IV законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, якими є постанови Уряду, колегія суддів приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону від 04 квітня 2006 року № 3591-ІV.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України від 24.02.2015р. №21-552-а14, яка відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що з урахуванням змісту позовних вимог, позовну заяву позивачем було подано з порушенням строків, встановлених ст. 99 КАС України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, за захистом порушеного управлінням ПФУ права, позивач звернувся 28 квітня 2016 року, вимагаючи здійснення перерахунку пенсії, починаючи з 01 грудня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає, що поновленню вказаний строк не підлягає, оскільки пенсійні виплати позивач протягом усього часу отримував щомісячно та був обізнаний про розмір пенсійних виплат. Зміни у законодавстві належним чином оприлюднені та доведені до відома населення.

Вирішуючи питання з якого періоду пенсія позивача підлягає перерахунку, колегія суддів вважає, що в даному випадку застосуванню підлягають положення спеціальних норм, а саме Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, ч. 2 ст. 51 зазначеного Закону встановлено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що до заявлених позовних вимог застосуванню підлягає ч.2 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки у справі, що розглядається, право позивача на перерахунок пенсії відповідач не визнав, що і стало підставою звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ в Херсонській області з заявою про перерахунок пенсії 14 квітня 2016 року, а отже у зв'язку з обмеженням терміну виплати нормами спеціального закону виплата має бути здійснена за 12 місяців до дня звернення позивача до органу ПФУ за перерахунком пенсії, а саме з 14 квітня 2015 року.

Аналогічну правову позицію викладено в рішенні Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року ( номер рішення в ЄДРСРУ 54688697), яке відповідно до ст. 244-2 КАС України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з Державного бюджету України на його користь витрати по сплаті судового збору в сумі 1102,42 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, то відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 94 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1102,42 грн., згідно квитанції № 0.0.544688983.1 від 28.04.2016р., підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що виступав стороною у справі.

Оскільки судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлене судове рішення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 203, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 69/Б -99-1 від 27 квітня 2016 року щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1, починаючи з 14 квітня 2015 року, виходячи з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, установлених законодавством, відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України від 04 квітня 2006 року №3591-IV та здійснити відповідні виплати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: