Справа № 2а-6480/09/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2010 року справа № 2а-6480/09/2370

м. Черкаси

15 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Чубар Т.М.,

при секретарі Музиченко В.І.,

за участю представника позивача управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси ОСОБА_1 за довіреністю № 118/08 від 08.01.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, в якому просить стягнути з субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 борг на суму 2 710 грн. 44 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовуючи їх тим, що до відповідача за приховування суми чистого доходу, на яку нараховуються страхові внески, за 2008 рік застосовано фінансові санкції на загальну суму 2 710 грн. 44 коп., в тому числі 2 074 грн. розмір всієї суми прихованого доходу та 636 грн. 44 коп. 5 відсотків прихованого доходу за кожний повний або неповний місяць, за який його донараховано. Станом на 21.12.2009р. заборгованість зі сплати штрафних санкцій в розмірі 2 710 грн. 44 коп. відповідачем не сплачена.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі за текстом Закон).

Страхувальниками, що згідно статті 17 Закону зобовязані, окрім іншого нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а також у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду є:

роботодавці, зокрема підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру;

застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 Закону, як то фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності та особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду зазначені вище страхувальники набувають з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду зокрема на підставі відповідної заяви або відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Соснівської районної ради м. Черкаси 24.09.2002р. (свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи від 24.09.2002р.), номер реєстраційної справи 1042/15, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

З огляду на викладені вище норми Закону відповідач є страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований згідно поданої останнім заяви від 02.10.2002р. як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за реєстраційним номером НОМЕР_2.

Обовязок страхувальника (платника страхових внесків) нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, визначено, як зазначалось вище, статтею 17 Закону.

Так, згідно з ч. 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

При цьому базовим звітним періодом для страхувальників-роботодавців, зокрема підприємств, установ і організацій, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб є календарний місяць;

а для страхувальників-застрахованих осіб, в тому числі фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, з урахуванням тих, які обрали особливий спосіб оподаткування, та членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; осіб, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності квартал.

В той же час, фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, крім тих, які обрали особливий спосіб оподаткування, за підсумками року надають органу Пенсійного фонду за місцем проживання розрахунки сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за звітний рік до 01 квітня наступного за звітним роком.

Нараховуються страхові внески для роботодавців на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших пяти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності; для застрахованих осіб, в тому числі фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності та осіб, які забезпечують себе роботою самостійно займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності на суми доходу (прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб (ч. 1 статті 19 Закону).

Обчислення страхових внесків здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які нараховуються страхові внески.

Перераховуються страхові внески страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

У разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обовязкових платежів, передбачених законодавством.

14 серпня 2009 року управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси у звязку з неподанням відповідачем у встановлений термін обовязкової звітності без поважних причин проведено перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 за період з 01.01.2008р. по 31.12.2008р., за результатами якої винесено акт № 591, яким встановлено порушення ч. 1 статті 19 та ч. 6 статті 20 Закону, а саме ненадання відповідачем управлінню Пенсійного фонду розрахунку суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2008 рік, чистий дохід субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 за який згідно акту звірки з державною податковою інспекцією у м. Черкаси від 31.07.2009р. склав 2 074 грн., в результаті чого відповідачу донараховано внесків на суму 2 121 грн. 48 коп.

Таким чином, сума прихованого чистого доходу відповідача за 2008 рік становить 2 074 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 9 статті 106 Закону за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси на підставі акту № 591 від 14.08.2009р. відповідно до п. 3 ч. 9 статті 106 Закону до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 2 074 грн.

Окрім того, за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків п. 4 ч. 9 статті 106 Закону передбачено накладення штрафу також у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

02 вересня 2009 року управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси на підставі акту № 591 від 14.08.2009р. відповідно до п. 4 ч. 9 статті 106 Закону до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 636 грн. 44 коп.

Вказані рішення направлені на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: АДРЕСА_1, та звірену з даними Черкаського адресно-довідкового бюро.

Відповідно до ч. 13 статті 106 Закону суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Відповідач рішення про застосування фінансових санкцій не оскаржив, визначену в них суму штрафу не сплатив.

Керуючись п. 8.2 п. 8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. у звязку з несплатою субєктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 в установлені строки сум недоїмки позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № Ф-3282 від 02.12.2009р. на суму 2 886 грн. 60 коп., отримана відповідачем особисто 04.12.2009р.

Оскільки, суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків (ч. 14 статті 106 Закону), право територіального органу Пенсійного фонду на звернення до суду з позовом про стягнення якої передбачено ч. 3 статті 106 Закону, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача заборгованості зі сплати штрафних санкцій на загальну суму 2 710 грн. 44 коп.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси 2 710 (дві тисячі сімсот десять) грн. 44 коп. штрафних санкцій.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 01 лютого 2010 року.