Справа № 2а-25296/09/1270
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2010 року справа №2а-25296/09/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий: Юрченко В.П.

судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 не з'явився
розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_6
на ухвалуЛуганського окружного адміністративного суду
від 14 січня 2010 р.
по адміністративній справі№2а-25296/09/1270 (суддя Шембелян В.С. )
за позовомОСОБА_7
до треті особи Головне управління юстиції у Дніпропетровській області Кармазін В`ячеслав Якович - начальник головного управління юстиції у Дніпропетровській області Виконавчий комітет Амур - Нижньодніпровська районної у місті Дніпропетровську рада Виконавчий комітет Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради
провизнання незаконними рішень, дії начальника, оформлене протоколом та скасування його

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_7 звернулася до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання рішень, дій та бездіяльності посадових осіб незаконними, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду першої інстанції адміністративну справу за позовом ОСОБА_9 до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання рішень, дій та бездіяльності посадових осіб незаконними, стягнення моральної шкоди передано за територіальною підсудністю на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати судове рішення та направити справу для подовження слухання.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що рішенням Страбільського районного суду від 13.01.2009 року встановлено факт проживання позивача у квартирі 53, яка розташована по вул. Партизанська, с. Шульгінка Старобільского району Луганської області відповідно до ст. 72 КАС України вважається доведеною обставиною та не підлягає доказуванню, а не визнання та оспорювання в суді законності перебування позивача по вищевказаній адреси свідчить про необґрунтованість та незаконність клопотання відповідача щодо зміни територіальної підсудності, яке в подальшому було задоволено ухвалою суду першої інстанції від 14.01.2010 року, яке в свою чергу на думку позивача підлягає скасуванню.

Представник Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги позивача та просив залишити її без задоволення.

Позивач до апеляційної інстанції не прибула, надавши до суду клопотання про перенесення розгляду справи у звязку із хворобою. Колегія вважає, що участь позивача в судому засіданні є не обовязковою, тому розгляд можна провести за її відсутності. Крім того, розгляд справи у суді першої інстанції не одноразово відкладався у звязку із хворобою позивача, що спричинило порушення процесуального строку, встановленого для розгляду та вирішення справи.

Інші учасники, які беруть участь у справі, до апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що останню необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Згідно ч. 2 цієї статті якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Згідно до вимог п.1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що заявлені позивачем позовні вимоги мають не публічно-правовий характер, а приватноправовий, тобто предметом спору за даним позовом є право володіння та користування службовим жилим приміщенням, яке в результаті на думку позивача було порушено відповідачем, як субєктом владних повноважень.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України Учасниками цивільних відносин: держава України, ОСОБА_10 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші субєкти публічного права.

Тобто, виходячи з вищенаведеної норми означає, що Головне управління юстиції у Дніпропетровській області є субєктом публічного права, однак при вирішенні питання щодо надання житла позивачу управління юстиції виступає не як субєкт владних повноважень, а як одна із сторін цивільно-правової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Головним управлінням юстиції у Дніпропетровській області був укладений договір про надання службового житлового приміщення у тимчасове користування від 22.09.2008 року. Тобто за наявності вищевказаного договору виходить, що між сторонами існують цивільно-правові правовідносини, які повинні регламентуватися нормами цивільно-процесуального та житлового законодавства, а не нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, згідно ст. 118 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року № 5464-X службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

За правилами п.1 ч.1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства, оскільки позовні вимоги позивача містять спір про право користування службовим житловим приміщенням.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 24, 157, 160, 167, 184, 195, 196, 199, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 січня 2010 року у справі № 2-а-25296/09/1270 за позовом ОСОБА_9 до Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 начальника Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, Виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, Виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про визнання рішень, дій та бездіяльності посадових осіб незаконними, стягнення моральної шкоди скасувати, провадження по справі закрити та розяснити сторонам по справі, що даний спір необхідно розглядати в порядку цивільно-процесуального законодавства, а також повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошенні в судовому засіданні 6 травня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення ухвали в повному обсязі - з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 11 травня 2010 року.

Головуючий суддя В.П.Юрченко

Судді К.П. Горбенко

ОСОБА_4