Справа № 574/752/16-а
Суддя: Міщенко В. М.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 574/752/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2016 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області у складі

судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О.М.

розглянувши в судовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соцзахисту населення про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації про визнання дій ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації щодо припинення виплати позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - протиправними та зобов'язання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації поновити виплату позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з часу її призупинення.

ОСОБА_1 народилася 26 липня 1977 року в м. Макіївка Донецької області посилається на те, що в 2015 році в порядку реалізації Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивач звернулася до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення із заявою для отримання грошової допомоги за фактичним місцем проживання, позивачем було пред'явлено паспорт громадянина України та довідка про взяття на облік осіб, які переміщуються за № від 28.08.2015 року. До лютого 2016 року позивач отримувала адресну допомогу.

З 23.02.2016 року адресна допомога позивачу припинена, посилаючись на відсутність на зворотньому боці довідки внутрішньо переміщеної особи печатки міграційної служби, в міграційній службі на позивача запит повідомили, що 13 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилання гарантів дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначеним Законом вилучено частини-шосту статті 5, пункт перший статті 11 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно облік внутрішньо переміщеної особи відмітку про реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи, перевіряють внесену до довідки інформацію про внутрішньо переміщену особу, реєструють зміни фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи. На підставі вищезазначеного територіальними підрозділами Державної міграційної служби відмітка про зареєстроване місце проживання/перебування у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не проставляється.

Крім того, співробітниками ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації позивачу було надано відповідь за вих. № 02-15/791 від 06.06.2016 року за підписом начальника управління ОСОБА_3, якою повідомлено про те, що позивачу було відповлено в продовженні виплат через відсутність відмітки територіального підрозділу міграційної служби України на зворотньому боці довідки про взяття на облік згідно з пунктом 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованої на лінії зіткнення, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №590 «Про облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції».

Ухвалою суду від 12 липня 2016 року у справі відкрито судове провадження.

Вищевказаною ухвалою начальнику ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації було запропоновано подати до суду заперечення до позову або заяву про визнання позову.

21 липня 2016 року до суду надійшов лист від начальника ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації ОСОБА_3 в яких посилається на те, що 13.07.2016 року відбулося засідання районної комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, на якому розглядалася заява ОСОБА_1 про відновлення виплати щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За рішенням вищезазначеної комісії щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 відновлено з 02.02.2016. Відповідно управління праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації допомогу ОСОБА_1 призначено із 02.02.2016 року, яку беде виплачено при надходженні коштів з державного бюджету України.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому ОСОБА_4 Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

ОСОБА_1 народилася 26 липня 1977 року в м. Макіївка Донецької області посилається на те, що в 2015 році в порядку реалізації Постанови КМУ від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг позивач звернулася до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення із заявою для отримання грошової допомоги за фактичним місцем проживання, позивачем було пред'явлено паспорт громадянина України та довідка про взяття на облік осіб, які переміщуються за № від 28.08.2015 року. До лютого 2016 року позивач отримувала адресну допомогу.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою ОСОБА_4 Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, передбачає надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців (п. 1 Порядку).

З 23.02.2016 року адресна допомога позивачу припинена, посилаючись на відсутність на зворотньому боці довідки внутрішньо переміщеної особи печатки міграційної служби, в міграційній службі на позивача запит повідомили, що 13 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилання гарантів дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зазначеним Законом вилучено частини-шосту статті 5, пункт перший статті 11 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», відповідно облік внутрішньо переміщеної особи відмітку про реєстрацію місця проживання внутрішньо переміщеної особи, перевіряють внесену до довідки інформацію про внутрішньо переміщену особу, реєструють зміни фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи. На підставі вищезазначеного територіальними підрозділами Державної міграційної служби відмітка про зареєстроване місце проживання/перебування у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не проставляється.

Пунктом 1 ст. 1 Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Пунктом 4 частини 2 розділу І Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» доповнена частина 1 статті 4 Закону України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», яка наголошує, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частина 1 статті 12 Закону надає вичерпний перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

Отже, з часу набрання чинності цим Законом, а саме з 13.01.2016 року, проставляння територіальними підрозділами Державної міграційної служби України відмітки про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, не є необхідним, оскільки саме Міністерство соціальної політики визначено відповідальним за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, а на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення покладено завдання щодо вирішення питання стосовно видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, реєстрації та постановки її на облік в Єдиній інформаційній базі.

Такий висновок також випливає з того, що вносячи зміни Законом України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», законодавець виключив п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону, норма якого передбачала обов'язок внутрішньо переміщеної особи один раз на шість місяців з'являтися до відповідного структурного підрозділу уповноваженого органу міграційної політики.

Так, ст.117 Конституції України визначає, що ОСОБА_4 Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. ОСОБА_4 Міністрів України підписує Прем'єр-міністр України. Нормативно-правові акти ОСОБА_4 Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

З огляду на таке, протокол засідання ОСОБА_4 Міністрів України не є нормативно-правовим актом в розумінні ст.117 Конституції України.

Крім того, слід взяти до уваги те, що п. 2 розділу ІІ Перехідних положень Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено необхідність ОСОБА_4 Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На час відмови відповідача в наданні позивачу адресної грошової допомоги ОСОБА_4 Міністрів України не було видано нормативно-правових актів, спрямованих на приведення їх у відповідність із внесеними до Закону змінами.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, та п.3 ч.1 ст.85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України, яка є єдиним органом законодавчої влади.

Вища юридична сила закону також полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

З огляду на принцип законності - пріоритет закону над підзаконними актами, посилання відповідача як на підставу відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на п. 7-1 Порядку через відсутність відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби на зворотному боці довідки про взяття на облік, є таким, що не відповідає діючому законодавству.

Суд приходить до висновку, що довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, видана позивачу ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації, з огляду на ст.4 Закону України діє безстроково, до того ж під час судового розгляду не встановлено обставин для скасування такої довідки з підстав, визначених ст.12 Закону, а тому рішення відповідача, згідно якого позивачу було відмовлено у призначенні адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, відповідно до заяви позивача від 26.01.2016 року є незаконним.

Керуючись Законом України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст . 1, 3, 7-9, 11, 94,183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації Сумської області щодо припинення виплати позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - протиправними.

Зобов'язати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Буринської районної державної адміністрації Сумської області поновити виплату позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23.02.2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Буринський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.М. Міщенко