Справа № 597/746/16-а
Суддя: Дудяк С. В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №597/746/16-а
Провадження №2-а/597/16/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2016 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії,

в с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі щодо відмови йому в перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку старшого прокурора прокуратури Заліщицького району, зазначеного у довідці прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року. Зобов'язати відповідача відповідно до положень ст.50-1 ч.13, ч.18 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (чинних в редакції, що діяли на час призначення пенсії) та у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників здійснити перерахунок та виплату призначеної 21.03.2013 року пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року із розрахунку 80 відсотків від місячного (чинного) заробітку в сумі 10195,45 грн. за посадою, яку позивач обіймав до звільнення з роботи, зазначеного у довідці прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року про заробітну плату, та після здійсненого перерахунку пенсії за вислугу років виплатити йому з 01.01.2016 року різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років. Стягнути в користь позивача з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі 551,20 грн. судового збору, сплаченого при зверненні з позовною заявою до суду.

Позивач покликається на те, що йому призначено пенсію за вислугу років з 21.03.2013 року в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати. З часу призначення пенсії дотепер він перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Заліщицькому районі. Перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років з часу її призначення не здійснювався. В органах прокуратури позивач працював із 19.08.1994 року до 22.06.2015 року. З 22.06.2015 року звільнений з посади старшого прокурора прокуратури Заліщицького району у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. У зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам позивач подав відповідачу заяву про здійснення перерахунку призначеної пенсії, до якої долучив довідку прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року за посадою, яку обіймав до звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років. Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі, розглянувши вказану заяву, відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, мотивуючи не визначенням Кабінетом Міністрів України порядку і умов перерахунку пенсій за вислугу років працівникам прокуратури. Дану відмову відповідача у перерахунку пенсії за вислугу років позивач вважає неправомірною, що і послужило підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, подав заперечення в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки, на його думку, на час звернення позивача за перерахунком пенсії за вислугу років діяли норми Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року, положення якого не містять підстав для перерахунку пенсій прокурорам. Також даним законом передбачено, що пенсія при її призначенні чи перерахунку обчислюється, виходячи із розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію. Також представник відповідача наголошує на тому, що відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року, який набрав чинності 15.07.2015 року, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, на даний час КМУ не визначено порядку та умов перерахунку пенсій за вислугу років працівникам прокуратури.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного:

в судовому засіданні встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Заліщицькому районі.

Даний факт підтверджується пенсійним посвідченням позивача НОМЕР_2 від 25.06.2014 року.

Позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з 21.03.2013 року в розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати.

Перерахунок призначеної позивачу пенсії за вислугу років з часу її призначення не здійснювався.

Даних обставин в судовому засіданні не заперечував представник відповідача.

Згідно дубліката трудової книжки позивача серії АФ №125515 від 05.11.2014 року, в органах прокуратури він працював із 19.08.1994 року до 22.06.2015 року.

Згідно наказу виконувача обов'язків прокурора Тернопільської області №467-к від 19.06.2015 року, з 22.06.2015 року позивач звільнений з посади старшого прокурора прокуратури Заліщицького району за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», прокурорсько-слідчим працівникам підвищено заробітну плату.

Як встановлено, позивачем до Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі 13.06.2016 року подано заяву про здійснення перерахунку призначеної пенсії.

До даної заяви позивачем долучено довідку прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015 року за посадою, яку він обіймав до звільнення з роботи у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років.

Згідно із вищевказаною довідкою №110 від 10.06.2016 року про заробітну плату, виданою прокуратурою Тернопільської області для пред'явлення в Управління пенсійного фонду, заробітна плата старшого прокурора прокуратури Заліщицького району станом на 01.12.2015 року складається: основний оклад - 1724,00 грн., класний чин - 125,00 грн., вислуга років - 554,70 грн., щомісячна премія, на яку нараховуються страхові внески - 5734,94 грн., доплати, які передбачені чинним законодавством: надбавка за виконання особливо важливої роботи - 1160,99 грн., надбавка за таємність - 258,60 грн., матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) - 318,61 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) - 318,61 грн., а всього 10195,45 грн.

Листом №1116/02 від 21.06.2016 року Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі, розглянувши заяву позивача, відмовило у здійсненні перерахунку пенсії, мотивуючи не визначенням Кабінетом Міністрів України порядку і умов перерахунку пенсій за вислугу років працівникам прокуратури.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За положенням ст.92 ч.1 п.6 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно положень ст.50-1 ч.2 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (в редакції Закону України №3668-VI від 08.07.2011 року, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно ст.50-1 ч.13 вищевказаного Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

ст.50-1 ч.18 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічну правову позицію на користь позивачів до підрозділів Пенсійного фонду України висловив Вищий Адміністративний суд України, зокрема, в ухвалі від 20.06.2013 року у справі № К/800/11225/3 та ухвалі від 22.07.2014 року у справі №К/9991/25629/11.

Вказана правова позиція зі спірного питання також була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року у справі № 21-348а13, постанові від 17.12.2013 року у справі № 21-445а 13, постанові від 06.10.2015 року у справі № 127/11720/14 .

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 року у справі №21-348а13 про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

За вказаних обставин, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Питання щодо неприйняття Урядом України рішень у визначений законом строк неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини.

Подібна бездіяльність з боку Уряду України у справі «Суханов та Ільченко проти України» (2014 рік) була кваліфікована Європейським судом з прав людини як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 51-56). За правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Також наведений стан був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що порушив майновий інтерес заявника, тривале не запровадження відповідного механізму було втручанням у право заявника мирно володіти своїм майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 38, 39 у справі «Будченко проти України»).

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1) Україна визнала обов'язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Згідно з ст.17 ч.1 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За положеннями ст.8 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Крім цього, Вищий адміністративний суд України зазначив, що правові позиції, сформульовані в рішеннях Європейського суду справедливості, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація відносно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно із загальноприйнятими стандартами правової системи ЄС щодо регулювання відносин, стосовно яких виник спір.

А тому, виходячи із вищенаведеного, суд вважає неправомірною відмову відповідача у здійсненні перерахунку позивачу пенсії за вислугу років в розмірі 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, оскільки в судовому засіданні знайшли своє повне ствердження доводи позивача.

Суд також вважає, що відповідача слід зобов'язати здійснити перерахунок та виплату призначеної 21.03.2013 року позивачу пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року із розрахунку 80 відсотків від місячного (чинного) заробітку в розмірі 10195,45 грн. за посадою, яку позивач обіймав до звільнення з роботи, зазначеного у довідці прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року про заробітну плату, так як відповідно до положень ст.50-1 ч.18 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 року, перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії настали 01.12.2015 року у зв'язку із підвищення заробітної плати працівникам прокуратури та прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала законної сили з 15.12.2015 року.

Суд також вважає, що згідно ст.94 КАС України в користь позивача з відповідача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого ним при подачі позовної заяви до суду судового збору.

Керуючись ст.ст.22, 46, 92 ч.1 п.6 Конституції України, ст.ст.50-1 ч.2, 50-1 ч.13, ч.18 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року, ухвалами Вищого Адміністративного суду України №К/800/11225/3 від 20.06.2013 року, №К/9991/25629/11 від 22.07.2014 року, постановами Верховного Суду України №21-348а13 від 10.12.2013 року, №21-445а13 від 17.12.2013 року, №127/11720/14 від 06.10.2015 року, рішенням Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99, рішеннями ЄСЗПЛ у справі «Будченко проти України», «Суханов та Ільченко проти України», ст.17 ч.1 ст.ст.94, 98, 158-163 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі щодо відмови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителю АДРЕСА_1, в перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 80 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку старшого прокурора прокуратури Заліщицького району, зазначеного у довідці прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі відповідно до положень ст.50-1 ч.13, 18 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (чинних в редакції, що діяли на час призначення пенсії) та у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників здійснити перерахунок та виплату призначеної 21.03.2013 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителю АДРЕСА_1 пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року із розрахунку 80 відсотків від місячного (чинного) заробітку за посадою, яку ОСОБА_1 обіймав до звільнення з роботи, зазначеного у довідці прокуратури Тернопільської області №110 від 10.06.2016 року про заробітну плату.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України в Заліщицькому районі, що знаходиться в м.Заліщики по вул.Грушевського 12 Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: С. В. Дудяк