Справа № 125/559/16-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 серпня 2016 р. Справа № 125/559/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика Віталія Володимировича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь І.О.,

представника відповідача: Мельник А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду з Барського районного суду Вінницької області надійшли матеріали адміністративної справи № 125/559/16-а за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до заступника начальника Барського відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Беліченко Тетяни Михайлівни (далі - Відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. ОСОБА_2 (далі - позивач) до заступника начальника Барського відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Беліченко Тетяни Михайлівни (далі - Відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 22.06.2016 року адміністративну справу № 125/559/16-а прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання рішення Барського районного суду від 08 липня 2004 року Барською МДПІ у його паспорті зроблено запис, посвідчений підписом керівника та гербовою печаткою, про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера платника податку. 12.02.2014 року позивач отримав новий паспорт громадянина України, у зв`язку з втратою попереднього та, з метою внесення до нього відмітки про право здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного коду, 18.01.2016 року звернувся із відповідною заявою до Барського відділення Жмеринської ОДПІ. Однак, листом від 20.01.2016р. № 162/10, за підписом заступника начальника - начальника Барського відділення Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Т.М.Беліченко, йому було відмовлено у вчиненні вказаних дій.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати неправомірними дії заступника начальника - начальника Барського відділення Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Беліченко Тетяни Михайлівни щодо відмови поставити запис у його паспорті - «має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера» засвідчений підписом керівника з гербовою печаткою;

- зобов`язати заступника начальника - начальника Барського відділення Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Беліченко Тетяну Михайлівну у його паспорті серії НОМЕР_1, виданому 12.02.2014 року Барським РВ УМВС, виконати запис за підписом керівника Барського відділення Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, закріпленим гербовою печаткою установи, про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Позивач в судове засідання не з`явився. 08.08.2016 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача (Вхід. № 16405), які повністю відтворюють зміст адміністративного позову, і в яких він просив здійснювати розгляд справи без його участі.

Ухвалою суду від 03.08.2016 року замінено відповідача у справі заступника начальника Барського відділення Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області Беліченко Тетяну Михайлівну на належного відповідача - Жмеринську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

У судовому засіданні представник відповідача не погодився із заявленими позовними вимогами з підстав, викладених у свої письмових запереченнях, в яких, зокрема, зазначив, що з 21.01.2011 року втратив чинності наказ яким регулювались питання внесення до паспорта громадянина України відмітки щодо ідентифікаційного номеру фізичної особи - платника податків. Водночас, починаючи з 01.01.2011 року облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, згідно із нормами п. 70.1 ст. 70 Податкового кодексу України, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям та по-батькові та серією і номером паспорта без використання облікової картки, а у паспортах зазначених осіб контролюючим органом робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Тобто, починаючи з 21.01.2011 року проставлення відмітки про право здійснювати платежів без ідентифікаційного коду в паспорті громадянина України не передбачено, а тому, на думку представника відповідача, у задоволення позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 08.07.2004р., окрім іншого, зобов`язано Барську міжрайонну державну інспекцію виконати на одній із сторінок паспорта ОСОБА_2 слідуючий запис: «Має право здійснювати любі платежі без ідентифікаційного номера», посвідчити цей запис підписом керівника Барської МДПІ і гербовою печаткою.

На виконання вимог вказаного рішення, Барською МДПІ у паспорті ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 зроблено запис, посвідчений підписом керівника податкової інспекції та гербовою печаткою, про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

У зв`язку з втратою паспорта серії НОМЕР_2, 12.02.2014 року Барським РС УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_2 видано новий паспорт серії НОМЕР_1.

19.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся до заступника начальника Барського відділення Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області із заявою про відмову від повторної реєстрації. В даній заяві ОСОБА_2 просив й надалі здійснювати його облік як платника податків виключно за прізвищем, ім`ям та по-батькові без включення інформації в Державний реєстр (окремий реєстр Державного реєстра) і не примушувати його до оформлення та подання повідомлення за формою № 1П. та постановити відмітку в новому паспорті на підставі відмітки в паспорті, який він втратив.

Листом від 20.01.2016р. № 162/10, за підписом заступника начальника - начальника Барського відділення Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області Т.М.Беліченко, ОСОБА_2 повідомлено, що з 01.01.2011 року реєстрації у Державному реєстрі фізичних осіб підлягають усі без винятку фізичні особи: або за реєстраційним номером облікової картки, або за серією та номером паспорта у окремому реєстрі Державного реєстру, а тому Жмеринська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області не має нормативно-правових підстав для взяття його на облік як фізичної особи - платника податків за прізвищем, ім`ям та по-батькові.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів», положення якого діяли до 01.01.2011 року, для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

На виконання вказаних норм Закону та рішення Барського районного суду Вінницької області від 08.07.2004 року, Барською МДПІ у паспорті ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 зроблено запис, посвідчений підписом керівника податкової інспекції та гербовою печаткою, про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

В той же час, 02.12.2010 року прийнято Податковий кодекс України, який 01.01.2011 року набрав чинності.

В зв`язку з прийняттям Податкового кодексу України, положення Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів» втратили чинності.

Тобто, починаючи з 01.01.2011 року облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера платника податків здійснюється на підставі норм Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п. 63.5 ст. 63 Податкового кодексу України, всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, абзацом шостим пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України встановлено, що облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Тобто, з набранням чинності Податковим кодексом України втратили чинності норми Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів» яким було передбачено, що у паспортах осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера

Враховуючи те, що ОСОБА_2 отримав новий паспорт серії НОМЕР_1 12.02.2014 року, тобто після набрання чинності Податковим кодексом України, у відповідача, станом на 19.01.2016 року не було законних підстав для внесення до нового паспорта позивача відмітки про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Щодо посилань позивача на те, що рішенням суду, яке набрало законної сили, зобов`язано відповідача внести такий запис, то в даному випадку варто зазначити, що на виконання вимог рішенням Барського районного суду Вінницької області від 08.07.2004р., Барською МДПІ у паспорті ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 було зроблено запис, посвідчений підписом керівника податкової інспекції та гербовою печаткою, про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, про що позивачем самостійно вказано у позовній заяві.

Тобто, вказане рішення Барського районного суду Вінницької області від 08.07.2004р. повністю виконане Барською МДПІ.

При цьому, варто зазначити, що рішенням Барського районного суду Вінницької області зобов`язано саме Барську МДПІ вичинити відповідні дії, в той час, як відповідачем у даній справі є Жмеринська ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Отже, в даному випадку, відповідач відмовляючи ОСОБА_2 у вчиненні запису у паспорті серії НОМЕР_1 про те, що він має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормативно-правовими актами України, чинними на момент виникнення спірних правовідносин, а тому адміністративний позов задоволенню не підлягає.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що під час прийняття постанови суд вирішує: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;4) чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання постанови; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам, встановленим у справі та не підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, а також залишення адміністративного позову без розгляду судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок Державного бюджету України.. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження відповідних судових витрат, судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович