Справа № 820/2844/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 серпня 2016 р. № 820/2844/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Тітова О.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Костіної А.В.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом До Тхі Тху Хионг до ОСОБА_3 управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнень) просив суд:

- визнати неправомірними дії ОСОБА_3 Управління Державної міграційної

служби України в Харківський області щодо прийняття рішення «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» № 04/1-194986 від 08.04.2016 року громадянки ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1 року та скасувати рішення ОСОБА_3 Управління Державної міграційної служби України в Харківський області «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» № 04/1-194986 від 08.04.2016 року громадянки ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1.

- стягнути з ОСОБА_3 Управління Державної міграційної служби України в Харківській області на користь громадянки ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1 551,20 грн. здійснених нею судових витрат

В обґрунтування позову зазначила, що позивач, До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка ОСОБА_4, паспорт VNM № 1635836 від 05.03.2014 року, зареєстровано за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.203. Рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України про «Імміграцію» був наданий дозвіл на імміграцію в Україну, та було документовано посвідкою на постійне проживання в Україні ХР 09638 від 30.10.2003 року. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2014 року по справі № 820/96/14 було зобов'язано ГУ ДМС України в Харківський області здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР 09638 від 30.10.2003 року громадянки ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з її непридатністю для користування. 18.02.2014 року ГУ ДМС України в Харківський області на виконання згаданого рішення позивачу здійснено обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР 09638 від 30.10.2003 року у зв'язку з її непридатністю для користування та надано новий бланк посвідки на постійне проживання в Україні ІН034877 від 18.12.2014 року. В цій посвідці відображене місце реєстрації позивача та відомості про дитину. 20.05.2016 року позивачу стало відомо, що ГУ ДМС України в Харківський області прийнято рішення про скасування йому дозволу на імміграцію в Україну в зв'язку з чим його посвідка на постійне проживання в Україні ІН034877 від 18.12.2014 року не дійсна. Копії рішення ГУ ДМС України про скасування громадянки ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1 дозволу на імміграцію в Україну дано не було, а також не було повідомлено, у зв'язку з чим, коли саме та на яких підставах ГУ ДМС України в Харківський області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну позивачу. Посвідку на постійне проживання в Україні ІН034877 від 18.12.2014 року вилучено не було. Вказане підтверджує існування з боку відповідача неправомірних дій, грубе порушення ним законодавства України.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що в спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач, До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою ОСОБА_5 Республіки ОСОБА_4, паспорт VNM № 1635836 від 05.03.2014 року.

До Тхі Тху Хионг зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. кв.203.

30.10.2003 року До Тхі Тху Хионг рішенням УГІРФО ГУМВС України в Харківський області на підставі Закону України про «Імміграцію» (оскільки позивач має чоловіка іммігранта) був наданий дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне проживання в Україні ХР 09638 від 30.10.2003 року терміном дії - безстроково.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2014 року по справі № 820/96/14 було зобов'язано ГУ ДМС України в Харківський області здійснити обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР 09638 від 30.10.2003 року громадянки ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з її непридатністю для користування.

18.02.2014 року ГУ ДМС України в Харківський області на виконання Постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2014 року по справі № 820/96/14 До Тхі Тху Хионг здійснено обмін бланку посвідки на постійне проживання в Україні ХР 09638 від 30.10.2003 року у зв'язку з її непридатністю для користування та надано новий бланк посвідки на постійне проживання в Україні ІН034877 від 18.12.2014 року.

Положеннями пункту 12 Постанови КМУ № 1983 від 26.12.2002 року «Про затвердження Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень» визначено обов'язок територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання, до яких подано заяви про надання дозволу на імміграцію, формування справ, перевірки підстав, законності перебування в Україні іммігрантів, справжності поданих документів та відповідності їх оформлення вимогам законодавства, з'ясування питання щодо наявності чи відсутності підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію.

ОСОБА_3 управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області при проведенні перевірки було встановлено, що чоловіку позивача - гр. СРВ До Тхі Тху Хионг рішенням ВГІРФО УМВС України в Харківській області від 26.09.2003 видано посвідку на постійне проживання в Україні серії ХР №09441.

З метою підтвердження факту документування посвідкою на постійне проживання в Україні гр. До Тхі Тху Хионг було здійснено перевірку матеріалів справи щодо правомірності документування посвідкою. Встановлено, що посвідка видана гр. До Тхі Тху Хионг не на підставах, визначених Законом України «Про імміграцію», у зв'язку із чим наказом ДМС України № 36 від 10.03.2016 прийнято рішення про скасування посвідки на постійне проживання в Україні вищевказаному громадянину, оскільки вона видана незаконно, а гр. СРВ До Тхі Тху Хионг не вважався таким, що має дозвіл на імміграцію в Україну, тобто не є іммігрантом.

Дозвіл на імміграцію, наданий громадянину ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг та скасований рішенням ДМС України, не оскаржувався та є чинним. Таким чином, документи, на підставі яких позивачу було надано дозвіл на імміграцію, втратили чинність.

Фактична підстава (а саме - відсутність у чоловіка позивача права на отримання дозволу на імміграцію) для скасування позивачу дозволу на імміграцію існувала на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію чоловіку позивача 26.09.2003 та на підставі якого позивач отримала дозвіл.

Рішення про надання дозволу на імміграцію чоловіку позивача та самій позивачці є похідними та пов'язаними між собою.

Відповідно до ст.. 12 Закону України «Про імміграцію» передбачено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; в інших випадках, передбачених законами України.

З огляду на те, що підстава для отримання позивачем дозволу на імміграцію виникла у зв'язку із отриманням дозволу на імміграцію в Україну її чоловіком у той час, коли він не мав права на отримання такого дозволу, громадянка ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг також не мала права на постійне проживання на території України з підстав п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» від 07.06.2001.

ГУ ДМС України в Харківській області 08.04.2016 прийняло рішення, яким скасовано рішення ВГІРФО УМВС України в Харківській області від 30.10.2003 р. про надання дозволу на імміграцію в Україні громадянці ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг.

Отже, у розумінні приписів законодавства дозвіл на імміграцію в Україну, наданий громадянці ОСОБА_4 До Тхі Тху Хионг на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», підлягає скасуванню, оскільки був наданий як дружині, що мала чоловіка іммігранта, дозвіл на імміграцію якого скасовано, оскільки він не вважався іммігрантом в розумінні Закону України «Про імміграцію».

Статтею 2 та іншими положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право на захист не будь-якого інтересу, а тільки правового, інакше легітимного.

Конституційний Суд України (рішення про охоронюваний законом інтерес від -1 грудня 2004 року) визначив його як "прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції України і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам".

Виходячи з аналізу вищевказаного, для того, щоб особі було надано судовий захист, необхідно встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Доводи позивача щодо порушення її права на імміграцію в Україну є безпідставними, оскільки її прагнення до користування таким правом суперечить чинному законодавству України у сфері міграції, а тому у рамках спірних відносин права позивача ОСОБА_3 управлінням ДМС України в Харківській області не порушено та вони не потребують судового захисту.

Такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України та Харківський апеляційний адміністративний суд. Суди зазначили, що фактична підстава для скасування позивачу дозволу на імміграцію, на яку посилається ГУ ДМС України в Харківській області, існувала на момент первісного рішення про надання дозволу на імміграцію та на підставі якого позивачем отримано дозвіл на імміграцію.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги До Тхі Тху Хионг до ОСОБА_3 управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 160 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов До Тхі Тху Хионг до ОСОБА_3 управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання дій неправомірними залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15.08.2016 р.

Суддя Тітов О.М.