Справа № 822/1477/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1477/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року 14:30м. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Божук Д.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

Головне управління ДФС у Хмельницькій області (далі по тексту - позивач) звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1), в якому просить стягнути 7220,62 грн. в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 7220,62 грн. Зазначає, що відповідачу було виставлено податкову вимогу №42-23 від 09.09.2015, проте вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило звернення до суду з позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

16.08.2016 до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи без участі його представника. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився та повноважного представника не направив.

Відповідно до ч.11 ст.35 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.07.2016, якою відкрите провадження в адміністративній справі №822/1477/16 та призначено судове засідання на 16.08.2016, надіслана на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та повернута до суду з відміткою Укрпошти "за відмовою адресата від одержання".

Адреса відповідача, зазначена у позовній заяві співпадає з адресою, зазначеною в відповіді відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Хмельницькій області (вх.№17660 від 03.08.2016), отриманою судом відповідно до вимог ч.3 ст.107 КАС України.

Будь-які інші відомості щодо адреси проживання відповідача відсутні.

Враховуючи наведене вище, а також незабезпечення відповідачем отримання кореспонденції за місцем реєстрації, суд приходить до висновку, що відповідач своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі, зважаючи на відсутність визначених ст.128 КАС України перешкод для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку і сукупності, суд вважає, що позовні вимоги належать до задоволення на підставі наведеного нижче.

Пунктом 15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. пп. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст.36 ПК України встановлено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, сума узгодженого грошового зобов'язання набуває якості податкового боргу у разі її несплати у встановлений цим Кодексом строк, з наступного дня після граничного строку її сплати.

Враховуючи, що сума податкового зобов'язання є узгодженою та не сплачена своєчасно відповідачем, вона набула статусу податкового боргу.

Суд встановив, що за відповідачем рахується податковий борг у сумі 7220,62 грн., який складається з:

- 4964,18 грн. (3971,34 грн. - основний платіж, 992,84 грн. - штрафні санкції) податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів;

- 2256,44 грн. (1805,15 грн. - основний платіж, 451,29 грн. - штрафні санкції) мита на товари, що ввозяться (пересилаються) громадянами.

Зазначений борг підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями форми "Р" від 14.07.2015 №000047/22-01-17-03 та №000046/22-01-17-03, зворотним боком облікової картки платника, розрахунком суми позовних вимог. Останні надіслані на адресу відповідача та повернуті на адресу позивача з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно п.58.3 ст.58 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 14.07.2015 №000047/22-01-17-03 та №000046/22-01-17-03 вважаються врученими відповідачу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З метою погашення боргу, у відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України на адресу відповідача надіслано податкову вимогу форми "Ф" від 09.09.2015 №42-23, яка надіслана відповідачу та повернута на адресу позивача з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

З врахуванням вимог п.58.3 ст.58 ПК України, податкова вимога форми "Ф" від 09.09.2015 №42-23 вважається врученою відповідачу.

Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та/або податкової вимоги, як і погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов'язанням у розмірі 7220,62 грн. відповідачем суду не надано.

Пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно п.87.11. ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оскільки відповідачем не вжито достатніх заходів щодо погашення в добровільному порядку узгодженого податкового зобов'язання, то позивач звернувся до суду щодо примусового стягнення податкового боргу.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкового боргу у відповідача. Крім того, суд зважає на те, що податкове повідомлення-рішення, податкова вимога відповідачем не оскаржувалися та не скасовані, доказів про сплату заборгованості не надано.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати у справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.12, 41, 94, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Адміністративний позов Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 31352, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) податковий борг в розмірі 7220,62 грн. (сім тисяч двісті двадцять гривень 62 коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя/підпис/Д.А. Божук
"Згідно з оригіналом" Суддя Д.А. Божук