Справа № 805/1663/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бабіч С.І.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 серпня 2016 року справа №805/1663/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Куленко О.Д., представника позивача - Крука Є.В., представника відповідача - Макаренко М.В., діючих за довіреністями, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду Донецької області від 06 липня 2016 року про забезпечення позову за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» у справі № 805/1663/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправною бездіяльності начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС Феденко Г.М. щодо не продовження строків надання документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брухт-Сервіс», запитуваних інспекцією листом за вих. № 2597/10/28-09-46-31 від 11 квітня 2016 року,- до моменту завершення антитерористичної операції у м. Донецьку; зупинення проведення документальної позапланової виїзної перевірки призначеної наказом відповідача від 04 квітня 2016 року № 121; зобов'язання відповідача внести зміни до наказу від 18 квітня 2016 року № 138 шляхом встановлення терміну початку перебігу строку зупинення перевірки: з 18 квітня 2016 року та терміну зупинення :протягом 90 календарних днів з моменту завершення антитерористичної операції у м. Донецьку (а.с. 5-11).

05 липня 2016 року позивачем надано до суду першої інстанції заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС від 04 квітня 2016 року № 121 про проведення позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податків за результатами його фінансово-господарської діяльності по операціям з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брухт-Сервіс» за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року;

- заборони інспекції здійснювати будь-які дії з проведення позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податків за результатами його фінансово-господарської діяльності по операціям з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брухт-Сервіс» за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року та оформлювати результати за наслідками такої перевірки (в тому числі складання акту документальної невиїзної перевірки та податкового повідомлення-рішення),- до моменту вирішення справи по суті(а.с. 20-27).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року, з урахуванням внесення змін до нею ухвалою суду першої інстанції від 07 липня 2016 року, заяву про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» задоволено частково.

До вирішення даної справи по суті заборонено Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС здійснювати будь-які дії з проведення, на підставі наказу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС № 121 від 04 квітня 2016 року, позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податків за результатами його фінансово-господарської діяльності по операціям з ТОВ "Брухт Сервіс" за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року та оформлювати результати за наслідками такої перевірки (в тому числі складання акту документальної невиїзної перевірки та податкового повідомлення-рішення). В іншій частині вимог заяви - відмовлено. Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно (а.с. 1-3, 16-17).

Не погодившись із прийнятою ухвалою суду, 18 липня 2016 року Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС подала апеляційну скаргу, просить суд скасувати ухвалу суду від 06 липня 2016 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування зазначеної апеляційної скарги апелянт зазначає, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову заявником не надано суду доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод чи інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, апелянтом зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути спів мірними з позовними вимогами.

Стосовно передумов проведення позапланової виїзної перевірки апелянт зазначає, що відповідно до положень ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань на підставі первинних документів; зобов'язані забезпечити зберігання документів не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, а у разі втрати, пошкодження тощо документів у п'ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган та у дев'яностоденний строк відновити втрачені документи.

Крім того, апелянтом зазначено, що у разі неможливості проведення перевірки платника податків терміни проведення таких перевірок переноситься до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених Податковим кодексом строків.

Апелянт вважає, що Товариство погодилось з розпочатою перевіркою, оскільки фактично допустило перевіряючи до проведення перевірки (а.с. 39-40).

Представник апелянта у судовому засіданні наполягала на скасуванні ухвали суду першої інстанції та відмови у задоволені клопотання Товариства про забезпечення адміністративного позову. Надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник позивача у судовому засідання заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції про забезпечення доказів правомірною та такою, що відповідає нормам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» про забезпечення адміністративного позову відмовити, з наступних підстав.

18 квітня 2016 року начальником Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС прийнято наказ № 138, яким задоволено клопотання позивача про продовження строків для подання документів по взаємовідносинах з ТОВ « Брухт Сервіс» на виконання наказу відповідача від 04.04.2016 року № 121 про проведення документальної позапланової перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю Костянтинівський завод металургійного обладнання за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року. Наказом було зупинено на 90 календарних днів проведення документальної позапланової перевірки позивача та надана можливість підприємству відновити втрачені документі господарської діяльності ( а.с.29,36).

08 червня 2016 року позивач звернувся до податкового органу з запитом про продовження строків для подання документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів та заявою про зупинення перевірки до моменту завершення антитерористичної операції у м.Донецьку, оскільки документи залишились в приміщенні підприємства на окупованій території ( а.с.31-35).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» отримало відповідь № 4089/10/28-09-46-31 від 14 червня 2016 року, в якому Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС відмовила підприємству в задоволенні запиту про продовження строків для подання документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів та заяви про зупинення перевірки .

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС повідомила, що документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податків за результатами його фінансово-господарської діяльності по операціями з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брухт Сервіс» за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року буде поновлена після спливу 90 календарних днів та просила підготувати до 18 липня 2016 року документи, що підтверджують задекларовані суми відносно стосунків позивача та його контрагента для подальшого проведення перевірки( а.с.28).

Враховуючи вищевикладене, Товариство звернулось до суду із вищевказаними позовними вимогами про визнання протиправними бездіяльності начальника Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС щодо не продовження строків надання документів та просило суд забезпечити позов шляхом зупинення проведення позапланової документальної перевірки та внесення змін до наказу від 18 квітня 2016 року №138.

Спірною ухвалою суд забезпечив адміністративний позов Товариства шляхом заборони інспекції здійснювати будь-які дії з проведення позапланової документальної перевірки позивача до вирішення справи по суті.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: 1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; 2) заборони вчиняти певні дії. Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Встановлено, що предметом публічно-правового спору у цій справі насамперед є бездіяльність керівника податкового органу щодо відмови у продовжені строку надання документів до документальної позапланової перевірки та зупинення проведення перевірки, в той же час позивач просить, у забезпечення, позову заборонити податковий орган проводити будь-які дії з проведення перевірки відповідно до наказу від 04 квітня 2016 року №121 про проведення позапланової документальної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України в частині повноти нарахування та сплати податків за результатами його фінансово-господарської діяльності по операціям з Товариством з обмеженою відповідальністю «Брухт-Сервіс» за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року.

Суд першої інстанції , вважаючи наказ податкового органу від 04.04.2016 року правомірним, задовольняє клопотання позивача та забороняє проведення будь-яких дій з проведення перевірки, зокрема витребування документів господарської діяльності позивача, посилаючись на правову позицію Верховного суду, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необгрунтованність її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС №212 від 04.04.2016 року, винесено на виконання ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 16.03.2016 року у справі №234/4218/16-а в межах кримінального провадження № 0000049, відповідно до якої було задоволено клопотання прокурора Краматорської місцевої прокуратури Лозовського К.І. про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» та судом призначено таку перевірку , виконання якої доручено СДПІ з обслуговування великих платників у м.Харкові МГУ ДФС(а.с.29).

З огляду на зазначене, наказ відповідача є безспірним та в адміністративному порядку не може бути предметом оскарження, оскільки він є обов'язковим щодо виконання рішення суду.

Отже заборона суду першої інстанції щодо проведення будь-яких дій з проведення перевірки в якості забезпечення позову нівелює обов'язковість її проведення за рішенням суду, яке набрало законної сили.

Виходячи із пов'язаності заходів про забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, забезпечення позову шляхом заборони дій з проведення документальної позапланової виїзної перевірки до ухвалення рішення в адміністративній справі, частково призведе до вирішення спору по суті без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та є неприпустимим.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях і відповідно до вимог ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України повинно бути законним і обґрунтованим.

Доводи позивача/заявника, викладені в заяві про забезпечення позову, переважно ґрунтуються на припущенні того, що відповідачем можуть бути прийняті певні рішення чи вчинені певні дії, які порушуватимуть його права та інтереси, при тому, що заявником належним чином не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення заявленого адміністративного позову, а суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку про те, що захист прав, свобод та інтересів позивачів стане неможливим без вжиття цих заходів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що з клопотання про забезпечення позову не вбачається об'єктивне підтвердження очевидної протиправності дій керівника податкового органу, який діяв в межах своїх повноважень та на виконання рішення суду.

Крім того, сама заборона судом здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій може розглядатися як втручання у його законодавчо визначену компетенцію.

Посилання позивача/заявника на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення у даній адміністративній справі не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в силу вимог статті 56 Податкового кодексу України рішення прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку і грошові зобов'язання, що оскаржуються, вважаються неузгодженими до закінчення процедури адміністративного оскарження або до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Видання ж керівником податкового органу наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки не створює небезпеки інтересам платника податків, оскільки сам собою факт проведення перевірки не може безпосередньо заподіяти майнову чи іншу шкоду особі та не призводить до настання невідворотних негативних наслідків. Проведення перевірки є лише процедурою встановлення обставин, які необхідні для контролю за правильністю нарахування і сплати податків та інших обов'язкових платежів. При цьому за результатами такої перевірки може бути і не встановлено будь-яких порушень платником податків вимог податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. В даній справі проведення перевірки пов'язане з виконанням рішення суду в рамках кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Товариства на положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» , оскільки спірна перевірка позивача проводиться за період до настання обставин непереборної сили, а саме за 2013 рік, та в межах кримінального провадження , відповідними органами буде надана належна оцінка форс-мажорним обставинам, які виникли під час проведення перевірки.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм процесуального права, суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС, скасування ухвали суду першої інстанції та у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Відповідно до п. 18 Постанови № 2 за змістом ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала з питань забезпечення позову (про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову та про відмову в забезпеченні позову) може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки ухвала про забезпечення позову або про його скасування не перешкоджає подальшому провадженню у справі, то ця ухвала в касаційному порядку оскаржена бути не може.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 71, 117, 118, 202, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платків у м. Харкові Міжрегіонального Головного управління ДФС на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року про забезпечення позову у справі № 805/1663/16-а - задовольнити.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 06 липня 2016 року про забезпечення позову у справі № 805/1663/16-а - скасувати.

У задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання» про забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Вступну та резолютивну частини ухвали прийнято в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 12 серпня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 12 серпня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова