Справа № 504/1053/15-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 серпня 2016 року м. Київ К/800/21672/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Розваляєва Т.С., перевіривши на предмет відповідності вимогам закону касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання рішення не дійсним та його скасування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання рішення недійсним та його скасування.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 липня 2015 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Предметом судового розгляду в цій справі була вимога позивача про визнання недійсним та скасування рішення відповідача № 2 від 04 лютого 2015 року «Про відмову у призначені пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років після призначення такої пенсії.

У березні 2016 року позивач подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткової постанови, яка вмотивована тим, що враховуючи, що постановою суду від 17 липня 2015 року встановлено факт протиправного призначення відповідачем їй пенсії по вислузі років, але не було визначено способу виконання судового рішення.

В заяві про ухвалення додаткової постанови ОСОБА_1 просила суд:

скасувати протокол № 1782 від 10 липня 2014 року, яким їй відповідачем призначено пенсію по вислузі років;

визначити днем скасування протиправно призначеної пенсії по вислузі років ОСОБА_1 з вини відповідача день 23 лютого 2016 року, тобто день постановлення ухвали Комінтернівським районним судом у справі № 504/4634/15-ц від 23 лютого 2016 року про протиправне звільнення ОСОБА_1 та повернення її на робоче місце;

скасувати розпорядження № 137192 від 09 лютого 2015 року, яким визнано факт відсутності у ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років після призначення пенсії по вислузі років;

скасувати рішення № 2 від 04 лютого 2015 року «Про відмову у призначені пенсії», яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років після призначення такої пенсії;

стягнути з УПФУ у Комінтернівському районі Одеської області на користь ОСОБА_1 не виплачену призначену пенсію по вислузі років до моменту її скасування, тобто до 23 лютого 2016 року.

Підставою для ухвалення додаткового судового рішення в справі заявник зазначив пункт 2 частини першої статті 168 КАС України. Мотивуючи заяву послався на те, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 липня 2015 року встановлено факт протиправного призначення відповідачем пенсії по вислузі років ОСОБА_1 від 01 жовтня 2014 року, але судом не було визначено способу виконання судового рішення.

Крім того, заявник посилався на наявність рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 лютого 2016 року по справі № 504/4634/15-ц, яким: скасовано наказ Відділу освіти Комінтернівської райдержадміністрації від 25 вересня 2014 року № 359-К, яким ОСОБА_1 30 вересня 2014 року звільнено з посади вчителя трудового навчання Комінтернівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» в зв'язку з виходом на пенсію по вислузі років, стаття 38 КЗпП України; визнано недійсним запис в трудовій книжці ОСОБА_1 № 16 від 30 вересня 2014 року про звільнення з посади вчителя трудового навчання Комінтернівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-гімназія» в зв'язку з виходом на пенсію по вислузі років, стаття 38 КЗпП України; поновлено ОСОБА_1 на посаді вчителя трудового навчання Комінтернівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів- гімназія» та допущено негайне виконання рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 травня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, в задоволенні заяви про ухвалення додаткової постанови відмовлено.

Постановляючи названі рішення, суди виходили з відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, адже при розгляді справи по суті розглянуті всі позовні вимоги, які були предметом судового розгляду, в результаті чого в задоволенні позову відмовлено, а наявність судового рішення в цивільній справі № 504/4634/15-ц не є підставою для ухвалення додаткового судового рішення в розумінні статті 168 КАС України.

Також суди зазначили, що в заяві про ухвалення додаткового судового рішення заявлені вимоги, які не були предметом судового розгляду при розгляді справи по суті, а тому останні повинні розглядатися в порядку позовного провадження, а не в порядку статті 168 КАС України.

Не погоджуючись із такими рішеннями, заявник звернувся з касаційною скаргою.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Частиною першою статті 168 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правилами статті 168 КАС України суд будь-якої інстанції може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу лише у випадках, передбачених частиною першою статті 168 КАС України.

Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

За змістом частини першої статті 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

При цьому логічний спосіб тлумачення частини першої статті 162 та пункту 2 частини першої статті 168 КАС України дає підстави для висновку, що застосуванню останнього судом після розгляду справи по суті передує повне або часткове задоволення позовних вимог позивача (третьої особи) відповідною постановою. У свою чергу, відмова в задоволенні позову не тягне за собою зміни суб'єктивних прав осіб, які беруть участь у справі, а відповідне судове рішення виконанню не підлягає.

Як зазначено вище, судом першої інстанції розглянуто по суті позовну вимогу, яка була предметом судового розгляду (про визнання недійсним та скасування рішення відповідача № 2 від 04 лютого 2015 року «Про відмову у призначені пенсії»), в задоволенні позову відмовлено.

При цьому, в заяві про ухвалення додаткової постанови заявлені вимоги, які не були заявлені при поданні позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі у випадках, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які би дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись пунктом 5 частини п'ятої статті 214 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 травня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Комінтернівському районі Одеської області про визнання рішення не дійсним та його скасування.

Суддя Т.С. Розваляєва