Справа № 820/4041/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 серпня 2016 р. № 820/4041/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

суддів - Спірідонова М.О., Тітова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Служба безпеки України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок р/р №7120 в ДКСУ, МФО 820172, ) витрати, пов'язані з його утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу у розмірі 44452,62 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 травня 2012 року на виконання частини 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", пункту 9 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001, між відповідачем - ОСОБА_1, та Службою безпекою України в особі начальника Інституту підготовки юридичних кадрів для СБУ НУЮАУ імені Ярослава Мудрого укладено двосторонній контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України. Наказом Інституту від 10.08.2011 року № 158-ос відповідача прийнято на військову службу курсантів вищих військових навчальних закладів СБУ, присвоєно військове звання "солдат" і призначено з 10 серпня 2011 року курсантом 1 - го курсу Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого. Під час навчання відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок Державного бюджету України, всього на його утримання витрачено 44737,62 грн. державних коштів. Наказом начальника Інституту від 02 лютого 2016 року № 5-ос солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів Інституту відповідно до пункту "є" пункту 80 Положення (через небажання продовжувати навчання). Цим же наказом останнього звільнено з військової служби за пунктом "и" (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", виключено зі списків особового складу Інституту та знято з усіх видів забезпечення. Однак, коштів на свої утримання, як то передбачено контрактом, відповідачем добровільно не повернуто.

Представник позивача стверджує, що порушивши умови контракту щодо обов'язкового проходження служби в органах СБУ протягом п'яти років після закінчення інституту, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням, однак в добровільному порядку відповідачем зазначені витрати не відшкодовані, що слугувало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача - Служби безпеки України Гайворонський О.Ю., прибув у судове засідання та не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.35).

Відповідач - ОСОБА_1, прибув у судове засідання та на адресу суду склав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги Служби безпеки України, просить суд розглядати справу в порядку письмового провадження (а.с. 36).

Оскільки визначене ч. 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завдання адміністративного судочинства залишається незмінним при розгляді будь-якої адміністративної справи, і дотримання вказаного завдання є обов'язковим в силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, то з огляду на приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, зібравши докази, що в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, доходить висновку, що справа має бути розглянута та вирішена на підставі наявних в ній доказів в порядку письмового провадження.

Положеннями пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Положеннями частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001, у разі припинення дії (розірвання) контракту та відрахування курсанта (слухача) з вищого військового навчального закладу на підставах, передбачених підпунктами "е" - "и" пункту 80 цього Положення, він відшкодовує Службі безпеки України або міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, які уклали відповідні угоди із Службою безпеки України про підготовку фахівців, витрати, пов'язані з його навчанням і утриманням, у порядку, встановленому законодавством.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначений Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964.

Положеннями пункту 3 вищевказаного Порядку визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до п.2 ст.52 Закону України "Про освіту", випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання пункту 4 Порядку та відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України , Міністерства транспорту і зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року № 419/931/240/605/537/219/534, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2007 року за № 863/14130 (далі - Порядок № 419), Інститутом здійснено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсанта ОСОБА_1

Відповідно до п.2.1 Порядку № 419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

За матеріалами справи колегією суддів встановлено, наказом Інституту підготовки кадрів для служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 10.08.2011 року № 158 о/с ОСОБА_1 прийнятий на військову службу курсантів вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України і з 10 серпня 2011 року зарахований курсантом 1-го курсу Інституту. Останньому присвоєно звання "солдат" (а.с. 11).

На виконання частини 5 статті 25 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", пункту 9 Положення про проходження військової служби (навчання) за контрактом курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року № 1053/2001, 23 травня 2012 року між відповідачем - ОСОБА_1, та Службою безпекою України укладено двосторонній контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів Служби безпеки України (а.с. 12-13).

Пунктом 3 Договору передбачено, що в разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання), у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушення військової дисципліни , а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення Інституту відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням в Інституті, здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.2 Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

01.09.2015 року між Службою безпеки України в особі начальника Інституту та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до контракту, згідно якої п. 5 Контракту викладено в новій редакції, а саме: "Контракт укладено на весь час навчання в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого"

Наказом Інституту від 02.02.2016 № 5 -ос солдата ОСОБА_1, курсанта 4-ої навчальної групи 5 - го курсу, виключено зі списків особового складу Інституту та знято з усіх видів забезпечення 02 лютого 2016 року (а.с. 16-17).

Як вбачається з довідки - розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Інституті підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого з 10.08.2011 року по 02.02.2016 року, складеною відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ХНУВС в сумі 44 452,62 грн.

Окрім того, 28 березня 2016 року з ОСОБА_1 проведено бесіду, під час якої останній визнав свої грошові зобов'язання (а.с. 20).

Проте, фактична сума відшкодування ОСОБА_1 складає лише 285 грн. (а.с.22).

Доказів виконання обов'язку щодо відшкодування навчальному закладу витрат, пов'язаних з утриманням курсанта, або доказів відсутності такого обов'язку відповідачем - ОСОБА_1., суду не надано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України в частині офіційного з'ясування всіх обставин по справі не виявлено.

Доказів належного виконання відповідачем умов контракту, укладеного останнім з Інститутом підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національної юридичної академії України імені Ярослава Мудрого відповідачем також не надано.

Як вбачається з заяви відповідача, складеної на адресу суду (а.с. 36), останній визнає борг, та не заперечує свого обов'язку даний борг повернути державі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9-11, 71, 94, 159, 160-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Служби безпеки України до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний НОМЕР_1) на користь Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (рахунок р/р №7120 в ДКСУ, МФО 820172, ) витрати, пов'язані з його утриманням у військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу у розмірі 44452,62 грн.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Панченко

Судді М.О. Спірідонов О.М. Тітов