Справа № 819/382/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року Справа № 876/3257/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського складу (депозиту) № 001-19550-240215 від 24.02.2015 року, укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2; зобов»язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 24 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір №001-19550-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США, згідно умов якого позивачем розміщений у банку вклад в сумі 4 700,00 доларів США на строк по 26.03.2015 року з процентною ставкою 5,5% річних. В подальшому ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 05.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено Уповноважену особу Фонду - Кадирова Владислава Володимировича. Згодом позивач отримав листа від 23.09.2015 року №8821/2248, у якому повідомлялося, що договір банківського вкладу (депозиту) №001-19550-240215 від 24.02.2015 року визнано нікчемним, згідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач вважає, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо визнання правочину нікчемним та невключення його до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, є неправомірними. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на положення Цивільного кодексу України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. від 16.09.2015 р. № 813 в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту) № 010-19500-240215 від 24.02.2015 р. укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 - нікчемним правочином; зобов»язано Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 010-19500-240215 від 24.02.2015 року; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадиров В.В. оскаржив її в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що оскільки позивачем не доведено факту порушення особистих прав, то підстав для задоволення позовних вимог нема, а в даному позивачем не надано підтвердження, що кошти по договору банківського вкладу належать йому на праві власності та є внесені ним особисто, так як це зазначено в договорі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а провадження у справі закрити. При цьому виходить з наступних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 24.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір № 001-19550-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США в сумі 4 700,00 доларів на строк по 26.03.2015 року з процентною ставкою 5,5% річних.

02.03.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на своєму офіційному веб-сайті оприлюднено оголошення про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України за №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року за № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» призначено Кадирова Владислава Володимировича

Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015р. тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015р. строк на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 року

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Також судом встановлено, що Уповноваженою особою Фонду створено комісію для здійснення перевірки вкладів фізичних осіб за всіма банківськими рахунками, на яких обліковуються залишки грошових коштів вкладників.

В подальшому 23.09.2015 року Уповноваженою особою Фонду направлено ОСОБА_2 повідомлення про нікчемність правочину № 8821/2248. В якому зазначено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 001-19550-240215 від 24.02.2015 року, згідно до пункту 7 частини 3 статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

У зв»язку з цим позивача не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів з рахунку Фонду у зв»язку з виявленням ознак нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту) № 001-19550-240215 від 24.02.2015 року,не погодившись з цим позивач звернувся до суду.

Розглянувши цей спір, суд виходив з того, що він є адміністративним, колегія суддів апеляційного суду вважає цей висновок помилковим.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб»єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв»язку з здійсненням суб»єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв»язку з публічним формуванням суб»єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті шостому статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

При цьому абзацом 2 частини 2 статті 215 ЦК передбачено, що у випадках, встановлених ЦК, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» знаходиться в процедурі ліквідації у зв»язку із визнанням його неплатоспроможним.

За таких обставин, на думку колегії суддів, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 червня 2016 року (справа №21-286а16), а відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України суди зобов»язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанції та закрити провадження.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити частково, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2015 року у справі №819/382/16 - скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 18.08.2016 року.