Справа № 2а-6492/09/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2010 року справа № 2а-6492/09/2370

м. Черкаси

17 год. 45 хв.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чубар Т.М.,

при секретарі Музиченко В.І., Дуженко С.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 за довіреністю № 169/07-26 від 15.01.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс» про стягнення заборгованості по страхових внесках,

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Черкаське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, в якому просить стягнути з приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс» заборгованість по страхових внесках в розмірі 17 812 грн. 43 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач в порушення встановленого статтею 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18.01.2001р. обовязку нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески в період з 2004 по 2007 роки звітність до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не подавав, заборгованість зі сплати страхових внесків за 2004 рік-9 місяців 2007 року в розмірі 17 812 грн. 43 коп. станом на 22.12.2009р. відповідачем не погашена.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив. В судових засіданнях 18.01.2010р. (під час якого представниками сторін надавались пояснення щодо позовних вимог та заперечень проти адміністративного позову), 26.01.2010р. (під час якого були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи та надані відповідні пояснення представниками сторін), 09.02.2010р. (під час якого розглянуто питання щодо закриття провадження у справі) та 22.02.2010р. (під час якого розглянуто питання щодо закриття та зупинення провадження у справі) представники відповідача заперечуючи проти заявленого позивачем адміністративного позову пояснювали, що, по-перше, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є неповноважним органом, що має право на стягнення з юридичних осіб страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням, по-друге, на сьогодні чинним законодавством не передбачено обовязку реєстрації юридичних осіб в якості платників страхових внесків у Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і, по-третє, позивач є юридичною особою приватного права, якій не властиві ознаки субєкта владних повноважень, що, з свого боку, позбавляє останнього права на звернення до адміністративного суду в порядку адміністративного провадження. Окрім того, представники відповідача наголошували на тому, що приватне будівельне підприємство «Будмонтажсервіс» сплачує страхові внески до належного, на їх думку, страховика ОСОБА_1 організації «Солідарні профспілки Черкащини», про що в 2004 році повідомляли Соснівську районну виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а тому у відповідача не має підстав для стягнення з приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс» страхових внесків у примусовому порядку.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, в тому числі заперечення відповідача проти адміністративного позову від 18.01.2010р. за вх. № 628/2а-6492/09/2370, від 09.02.2010р. за вх. № 2126/2а-6492/09/2370, від 09.02.2010р. за вх. № 2996/2а-6492/09/2370, від 22.02.2010р. за вх. № 2998/2а-6492/09/2370, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з вагітністю та пологами, у разі смерті, а також надання послуг із санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованим особам та членам їх сімей, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18.01.2001р. (далі за текстом Закон).

Відповідно до статті 1 Закону загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

При цьому здійснюється загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, зокрема за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; обов'язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору контракту; обов'язковості фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності витрат, пов'язаних із наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; цільового використання коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; відповідальності роботодавців та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом тощо (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 22 Закону в редакції від 18.01.2001р. платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхувальники та застраховані особи. Статусу платників страхових внесків до Фонду страхувальники - юридичні та фізичні особи набувають з дня їх реєстрації у виконавчих дирекціях відділень Фонду.

Судом встановлено, що відповідач приватне будівельне підприємство «Будмонтажсервіс» зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради 21.03.2000р. (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 27.10.2009р.), ідентифікаційний код 30842746.

З огляду на викладені вище норми Закону відповідач є страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований згідно поданої останнім заяви від 11.04.2002р. як платник страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за реєстраційним номером 02 (повідомлення про взяття на облік страхувальника від 11.04.2002р.).

Статтею 27 Закону визначено, що страхувальник зобовязаний окрім іншого нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів; допускати посадових осіб органів Фонду, органу державного нагляду, інших контролюючих органів до перевірок правильності обчислення та сплати страхових внесків, використання страхових коштів, надавати їм необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок; вести облік заробітної плати застрахованої особи та зберігати ці дані протягом строку, встановленого законодавством; надавати на вимогу застрахованої особи відомості щодо заробітної плати, суми сплачених страхових внесків тощо.

Розміри внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначено Законом України «Про розмір внесків на деякі види загальнообовязкового державного соціального страхування» № 2213-III від 11.01.2001р., що спрямований на запровадження Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» шляхом визначення розмірів внесків до фондів з даних видів страхування та внесення змін до окремих законодавчих актів з метою приведення їх у відповідність до норм вищезазначених законів.

Так, згідно зі статтею 1 цього Закону розмір внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням становить:

для роботодавців - 2,9 відсотка (з 1 січня 2007 року - 1,5 % згідно зі статтею 93 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» № 489 від 19.12.2006р.) суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні і компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян;

для найманих працівників - від суми оплати праці, що включає основну та додаткову заробітну плату, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян: 0,25 відсотка - для найманих працівників, які мають заробітну плату нижче 150 гривень; 0,5 відсотка - для найманих працівників, які мають заробітну плату більше 150 гривень. З 1 січня 2004 року розмір внесків з працівників становить 0,5 % - для найманих працівників, заробітна плата яких нижча прожиткового мінімуму, встановлено для працездатної особи і 1,0 % - для найманих працівників, заробітна плата яких вища прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Відповідно до підпункту 4.1 пункту 4 Інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 16 від 26.06.2001р., страхувальники щомісячно нараховують страхові внески в розмірах, встановлених чинним законодавством. При цьому не мають значення джерела фінансування витрат на оплату праці. Нарахування здійснюються без зменшення заробітної плати на суму податків та обов'язкових платежів.

Підпунктом 4.4. цієї Інструкції визначено, що перерахування коштів на рахунки Фонду страхувальниками-роботодавцями здійснюється одночасно з одержанням коштів на оплату праці в установах банків.

Порядком подання та обліку звітів по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 21 від 04.03.2004р., в свою чергу, встановлено обовязок страхувальників щоквартально, наростаючим підсумком з початку року, надавати робочим органам Фонду «Звіт про нараховані внески, перерахування та витрати, пов'язані із загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності» за формою Ф4-ФСС з ТВП.

В той же час, у звязку з тим, що відповідач не подавав звітність та, як наслідок, не сплачував внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, позивачем неодноразово направлялись листи до приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс» про сплату страхових внесків, зокрема № 202/03-1-08 від 08.07.2004р., № 467/02-1-08 від 15.09.2005р., № 490/01-1-29 від 14.07.2009р., в яких позивачем наголошувалось на необхідності відновлення сплати страхових внесків, на протиправності сплати страхових внесків до ОСОБА_1 організації «Солідарні профспілки Черкащини» та можливі наслідки для відповідача у вигляді застосування фінансових санкцій та адміністративних штрафів, передбачених Законом.

В липні 2007 року позивачем у звязку з неподанням приватним будівельним підприємством «Будмонтажсервіс» відповідної звітності ініційовано питання про проведення позапланової перевірки правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів відповідачем (лист № 521/03-1-08 від 04.07.2007р.). Вдруге питання щодо проведення перевірки відповідача на предмет правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків позивачем ставилось в січні 2009 року (лист № 6/03-1-08 від 05.01.2009р.). Але кожен раз керівництво відповідача відмовляло у наданні відповідних документів.

Відповідач в пояснення неподання звітності та, як наслідок, несплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності наголошує на тому, що страхові внески останнім сплачуються до належного, як на його думку, страховика ОСОБА_1 організації «Солідарні профспілки Черкащини» у звязку з чим у позивача не має як підстав для стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків в примусовому порядку, так і підстав для проведення позапланової перевірки правильності нарахування і повноти сплати страхових внесків приватним будівельним підприємством «Будмонтажсервіс». Окрім того, відповідачем наголошується також на прийнятті рішення про зняття з обліку в Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а отже у позивача взагалі не має підстав для стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у судовому порядку.

Зважаючи на заперечення відповідача в частині сплати, як на його думку, страхових внесків до належного страховика ОСОБА_1 організації «Солідарні профспілки Черкащини», суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності зі статтею 9 Закону Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів.

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що управління Фондом здійснюють правління та виконавча дирекція Фонду. В Автономній Республіці Крим, областях та в містах Києві і Севастополі безпосереднє управління здійснюють правління та виконавча дирекція відповідних відділень Фонду.

Згідно пункту 1.3. Положення про відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 13 від 26.06.2001р., відділення Фонду діє як регіональна структура Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і є юридичною особою, має свій бюджет, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, рахунки в установах банків, використовує символіку Фонду.

Пунктом 5.1. Положення, в свою чергу, встановлено, що виконавча дирекція відділення Фонду забезпечує збір та акумуляцію страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Таким чином, належним отримувачем страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності є саме органи Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а профспілкові організації, зокрема і Черкаська організація «Солідарні профспілки Черкащини» не належать до робочих органів Фонду, а отже не мають права на отримання страхових внесків, які нараховуються відповідно до вищезазначених норм Закону.

Більше того, поняття страховика, якому повинні сплачуватись страхові внески та безпосередньо розміри, строки сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а також порядок їх розрахунку визначені, як зазначалось вище, Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18.01.2001р., що є законом прямої дії, у звязку з чим у відповідача відсутні правові підстави для несплати страхових внесків до Фонду.

Укладений же відповідачем договір із ОСОБА_1 організацією «Солідарні профспілки Черкащини» та сплата ним коштів вказаній організації не може звільняти його від обовязку сплати страхових внесків, встановленого Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» № 2240-III від 18.01.2001р.

Посилання ж відповідача на подання заяви про зняття з обліку в Фонді соціального страхування з тимчасової втрати працездатності спростовується ч. 6 статті 22 Закону, згідно якої зняття з обліку страхувальника здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором (щодо відкриття ліквідаційної процедури), а фізичних осіб, які не мають статусу підприємців та використовують найману працю, - за їх заявою після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника, звірення розрахунків з ним та проведення остаточного розрахунку. Такої підстави для зняття з обліку страхувальника як подання останнім заяви, в тому числі у звязку з переходом до приватної профспілкової організації, положеннями Закону не передбачено.

Разом з тим, для визначення позивачем фонду оплати праці відповідача, виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена звірка з Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань стосовно субєктів підприємницької діяльності, які сплачують внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, з порушенням чинного законодавства, до профспілкових організацій, за наслідками якої фонд оплати праці приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс» за 2002 рік-9 місяців 2007 року склав: у 2002 році 89 355 грн.; у 2003 році 109 913 грн.; у 2004 році 118 719 грн.; у 2005 році 140 252 грн.; у 2006 році 207 633 грн. 14 коп.; за 9 місяців 2007 року 190 461 грн.

Фонд оплати праці приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс» за 2002-2007 роки підтверджується також наданим на вимогу суду листом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси № 473/04-07 від 10.02.2010р.

Таким чином, виходячи з розрахунку наданого позивачем сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 17 812 грн. 43 коп.

Статтею 30 Закону визначено, що страхувальник-роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальником (у тому числі фізичною особою, яка не має статусу підприємця та використовує найману працю, через ухилення від подання заяви про взяття на облік як платника страхових внесків) або неповної їх сплати страхувальник сплачує суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

При цьому спори, що виникають з правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в порядку, встановленому статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, та в судовому порядку (стаття 8 Закону).

З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що заборгованість зі сплати страхових внесків до ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у розмірі 17 812 грн. 43 коп. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного будівельного підприємства «Будмонтажсервіс», ідентифікаційний код 30842746, на користь ОСОБА_1 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 17 812 (сімнадцять тисяч вісімсот дванадцять) грн. 43 коп. заборгованості зі сплати страхових внесків.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження не була подана, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 01 березня 2010 року.