Справа № 541/1131/16-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 р.Справа № 541/1131/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2016р. по справі № 541/1131/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання неправомірної відмови відповідача щодо проведення перерахунку пенсіїї та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати неправомірними дії Миргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови в проведенні перерахунку розміру пенсії з 60 відсотків на 90 відсотків від суми заробітної плати з урахуванням виплат, відомості про які зазначені у колонці «Інші виплати» додаткової довідки про складові заробітної плати, виданої Миргородською районною державною адміністрацією за супровідним листом №54/01-33 від 04.02.2016 року, починаючи з 01 квітня 2015 року;

- зобов'язати Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, починаючи з 01 квітня 2015 року здійснити перерахунок та виплату у подальшому пенсії ОСОБА_1, призначеної відповідно до вимог Закону України "Про державну службу", в редакції на день призначення пенсії 22 грудня 2010 року - у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, з урахуванням виплат, відомості про які зазначені у колонці «Інші виплати» довідки про складові заробітної плати від 10.03.2015 року № 01-389/79 і додаткової довідки про складові заробітної плати, виданої Миргородською районною державною адміністрацією за супровідним листом №54/01-33 від 04.02.2016 року, з яких сплачено страхові внески та протягом місяця виплатити недоплачені та утримані суми пенсії.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2016р. по справі № 541/1131/16-а позов задоволено частково.

Зобов'язано Миргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу», в редакції, яка діяла на день призначення пенсії 22 грудня 2010 року, у розмірі 90 % від заробітної плати, починаючи з 01 квітня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1, не погодився з постановою суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з постановою суду обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправомірно та необґрунтовано відмовив в перерахунку пенсії з врахуванням виплат по листам непрацездатності, а також судом не було прийнято рішення щодо відшкодування йому коштів, сплачених за адвокатські послуги 1200 грн., та решту судового збору в розмірі 551,20 грн. Просить постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2016р. по справі № 541/1131/16-а скасувати в частині незадоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ст. 41 КАС України не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 22 грудня 2010 року перебуває на обліку в Миргородському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області. Отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Розмір її пенсії обчислювався на підставі довідок про складові заробітної плати, що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з останнього місця роботи. Довідки, які позивачка надала для первинного нарахування пенсії, не містили інформації про отриману за час роботи позивачки суми матеріальної допомоги на оздоровлення та суми індексації заробітної плати. Коли вона звернулась до відповідача про перерахунок пенсії, надавши довідку від 10.03.2015 року № 01-389/79, виданої Миргородською районною державною адміністрацією, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати їй було відмовлено.

При вирішенні спору між позивачкою та відповідачем остаточним рішенням суду, яким являється постанова колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду та зобов'язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати від 10.03.2015 року № 01-389/79, виданої Миргородською районною державною адміністрацією, з урахуванням матеріальної допомоги та індексації заробітної плати з 01 квітня 2015 року.

На виконання вищевказаної постанови суду Миргородським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавської області здійснило позивачці перерахунок пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати від 10.03.2015 року № 01-389/79, включивши до розрахунку інші виплати: матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати та застосувавши статті 37 Закону України «Про держану службу» в редакції, чинній на момент проведення перерахунку станом на 01.04.2015 року, при чому було зменшено розмір пенсії шляхом застосування при обрахунку пенсії відсотку від суми заробітної плати з 90 % на 60 %.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності права у позивача з 01.04.2015 року на перерахунок пенсії державного службовця у розмірі 90% від заробітної плати.

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що довідка про складові заробітної плати, видана Миргородською районною державною адміністрацією за супровідним листом № 54/01-33 від 04.02.2016 року, надана на запит адвоката, не є додатковою довідкою до довідки від 10.03.2015 року № 01-389/79, оскільки не містить відповідної інформації, та не заповнена належним чином з урахуванням всіх відомостей про складові заробітної плати позивачки, тому на підставі цього документу відповідач не мав проводити перерахунок пенсії позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі довідки від 10.03.2015 року № 01-389/79 про складові заробітної плати ОСОБА_2 для призначення (перерахунку) пенсії за формою затвердженою постановою правління ПФУ від 14.02.2011 р. №5-1, в яку були включені відомості про складові заробітної плати за період з 01.12.2005 р. до 01.12.2010 р. - інші виплати, а саме: матеріальна допомога на оздоровлення та індексація грошових доходів, відповідачем проведений перерахунок з 01 квітня 2015 року на виконання вимог постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 липня 2015 року у справі №541/953/15-а.

Колегія суддів, дослідивши довідку про складові заробітної плати, видану Миргородською районною державною адміністрацією за супровідним листом № 54/01-33 від 04.02.2016 року, яка була надана на запит адвоката, встановила, що дана довідка не являється додатковою довідкою до довідки від 10.03.2015 року № 01-389/79, оскільки не містить відповідної інформації.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Правління Пенсійного фонду України № 15-1 від 04.09.2013 року, як і постановою Правління Пенсійного фонду України № 1161/15852 від 04.12.2008 року, якими затверджувались форми довідок про заробітну плату, не передбачено та не було передбачено видачу додаткових довідок.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача з приводу проведення перерахунку її пенсії з урахуванням виплат, відомості про які зазначені у колонці «Інші виплати» довідки про складові заробітної плати від 10.03.2015 року № 01-389/79 і додаткової довідки про складові заробітної плати, виданої Миргородською районною державною адміністрацією за супровідним листом № 54/01-33 від 04.02.2016 року .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування на її користь грошових коштів, сплачених за адвокатські послуги у розмірі 1200 грн., та решту судового збору 551,20 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судовим розглядом встановлено, що 02 травня 2016 року між позивачем (клієнт) та ОСОБА_3 (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги у цивільному провадженні, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та засобами правової допомоги позивачу, пов'язаної із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів під час адміністративного провадження в суді за позовом позивача про визнання дій неправомірними та зобов'язання винити певні дії.

Колегія суддів зазначає, що суду не надано будь-яких документальних підтверджень, що даний Договір стосуються саме цієї справи. Крім того, позивачем до матеріалів справи не було надано належних доказів обґрунтування понесених витрат на послуги адвоката, а саме, відсутні докази обґрунтування часу затраченого на підготовку позовної заяви та апеляційної скарги та підготовки до судового засідання по справі. Також відсутні належні докази сплати адвокатові коштів за надані послуги, оскільки надана копія квитанції не може слугувати належним доказом, тому що сплата за дані послуги має проводитись через банківські установи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимога позивача про компенсацію витрат на правову допомогу є не обґрунтованою, в її задоволенні суд першої інстанції правомірна відмовив, оскільки позивачем не надано належних доказів підтвердження понесених витрат на правову допомогу саме у цій справі.

Згідно ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Колегія суддів зазначає, оскільки суд першої інстанції позов задовольнив частково, то правильно розподілив витрати зі сплати судового збору.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2016р. по справі № 541/1131/16-а суд дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2016р. по справі № 541/1131/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 15.08.2016 р.