Справа № 161/10136/16-а
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/558/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року м.Луцьк складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2 про продовження строку затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

В С Т А Н О В И В :

Державна прикордонна служба України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону звернулася з адміністративним позовом до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2 про продовження строку затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, вказавши на ті обставини, що 02.02.2016 року о 16:40, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону, на території Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку № 977, 20 м від державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, було виявлено та затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без документів, що посвідчують особу. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 - 1 КУпАП.

Позивач зазначив, що відомості про законний в'їзд і подальше законне перебування на території України відповідача відсутні, що вказує на незаконне перебування та порушення законодавства України, що визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства - Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідач був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону 02.02.2016 року о 16:40 в межах контрольованого прикордонного району за спробу незаконного перетинання державного кордону України на територію Республіки Польща.

На даний час у відповідача відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена в ст. 9 "В'їзд в Україну іноземців та осіб без громадянства та строки їх перебування в Україні" Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" - іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Згідно вимог п. 1,3 та 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI від 22.09.2011 року, органи охорони державного кордону, можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Керуючись положенням ст. 26 Закону № 3773-VI, 18.01.2016 року керівництвом Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення громадянина Республіки Узбекистан - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, яке зобов'язувало його покинути територію України до 28.01.2016 року. ОСОБА_2 рішення про примусове повернення не виконав через відсутність паспорта та коштів на придбання квитка та знову здійснив спробу незаконного перетину через державний кордон України, що вказує на подальші спроби повторно незаконно в'їхати до країн західної Європи. У встановлені строки вказаний іноземний громадянин рішення про примусове повернення не виконав. 03.02.2016 року Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до особи, що назвалася громадянином Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення. Враховуючи відсутність у відповідача документів, які б засвідчували його особу та коштів, що фактично унеможливлює добровільне виконання ним відповідного рішення про примусове повернення та беручи до уваги відсутність у останнього також документів, які б надавали йому право перебувати на території України, відсутність власного житла, постійного законного джерела існування, дозволів на працевлаштування, незаконне перетинання ним державного кордону без належно оформлених документів та порушення відповідачем вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 05 лютого 2016 року по справі № 161/1373/16-а (провадження № 2-а/161/119/16) суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області постановив: адміністративний позов Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі України - задовольнити; видворити за межі території України громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; звернути постанову до негайного виконання. Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш, як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою. З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався. На підставі наведеного позивач просив продовжити строк затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні Представник позивача в судове засідання подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав і просив позов задовольнити. Долідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2016 року о 16:40, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону, на території Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку № 977, 20 м від державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, було виявлено та затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без документів, що посвідчують особу. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 - 1 КУпАП. Судом встановлено також, що відомості про законний в'їзд і подальше законне перебування на території України відповідача відсутні, що вказує на незаконне перебування та порушення законодавства України, що визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства - Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Відповідач був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону 02.02.2016 року о 16:40 в межах контрольованого прикордонного району за спробу незаконного перетинання державного кордону України на територію Республіки Польща. На даний час у відповідача відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена в ст. 9 "В'їзд в Україну іноземців та осіб без громадянства та строки їх перебування в Україні" Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" - іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи. Згідно вимог п. 1,3 та 4 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" № 3773-VI від 22.09.2011 року, органи охорони державного кордону, можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Керуючись положенням ст. 26 Закону № 3773-VI, 18.01.2016 року керівництвом Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення громадянина Республіки Узбекистан - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, яке зобов'язувало його покинути територію України до 28.01.2016 року. ОСОБА_2 рішення про примусове повернення не виконав через відсутність паспорта та коштів на придбання квитка та знову здійснив спробу незаконного перетину через державний кордон України, що вказує на подальші спроби повторно незаконно в'їхати до країн західної Європи. У встановлені строки вказаний іноземний громадянин рішення про примусове повернення не виконав. 03.02.2016 року Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до особи, що назвалася громадянином Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення. Враховуючи відсутність у відповідача документів, які б засвідчували його особу та коштів, що фактично унеможливлює добровільне виконання ним відповідного рішення про примусове повернення та беручи до уваги відсутність у останнього також документів, які б надавали йому право перебувати на території України, відсутність власного житла, постійного законного джерела існування, дозволів на працевлаштування, незаконне перетинання ним державного кордону без належно оформлених документів та порушення відповідачем вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 05 лютого 2016 року по справі № 161/1373/16-а (провадження № 2-а/161/119/16) суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області постановив: адміністративний позов Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі України - задовольнити; видворити за межі території України громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; звернути постанову до негайного виконання. Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш, як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою. З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався. Своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 - 1 КУпАП. Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи. (із змінами, прийнятими Законом України № 1379-VIII від 19.05.2016, які набрали чинності 18.06.2016 року). 02.02.2016 року Луцьким прикордонним загоном було надіслано інформування про затримання іноземця та запит щодо встановлення особи в Посольство Республіки Узбекистан в Україні та КУ МЗС України (лист № 43/1072 від 02.02.2016 року). 24.05.2016 року Луцьким прикордонним загоном було надіслано повторний запит щодо встановлення особи та приналежності до громадянства Узбекистану в Посольство Республіки Узбекистан в Україні та КУ МЗС України (лист № 43/6470 від 24.05.2016 року). Також 26.07.2016 року Луцьким прикордонним загоном було надіслано ще один повторний запит щодо встановлення особи та приналежності до громадянства Узбекистану в Посольство Республіки Узбекистан в Україні та КУ МЗС України (лист № 43/9338 від 26.07.2016 року). На жоден із вищенаведених листів-запитів відповідь не надходила. Співпраці іноземця під час процедури його ідентифікації немає. З метою проведення подальших заходів щодо ідентифікації особи, протягом березня - липня 2016 року неодноразово посадовими особами Луцького прикордонного загону здійснювався виїзд до пункту тимчасового перебування іноземця. Відповідач кожного разу повідомляє аналогічні свої дані без жодних змін. Відповідно пункту 5 частини 2 статті 256 КАС України, суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Відповідач утримується у Волинському ПТПІ ДМС України з 05.02.2016 року згідно рішення про поміщення до ПТПІ, яке прийняте начальником Луцького прикордонного загону від 05.02.2016 року. 02.08.2016 року закінчився шестимісячний термін перебування в ПТПІ, про що Луцький прикордонний загін було проінформовано Волинським ПТПІ ДМС України (лист № 04-02/408 від 27.07.2016 року). 18.06.2016 року набрав чинності Закон України № 1379-VIII від 19.05.2016, який вніс зміни до КАС України та обмежив строк перебування іноземця в ПТПІ до 6 місяців з можливістю подальшого продовження строку утримання в судовому порядку через кожні 3 місяці. Загальний термін утримання не повинен перевищувати 18 місяців. Згідно ст. 58 Конституції України, зміни в КАС України в частині зменшення строку утримання іноземного громадянина мають зворотну силу. Відповідно ч.8 ст. 183-7 КАС України, у разі якщо іноземець або особа без громадянства подав відповідне клопотання, справа розглядається за його участю. Згідно ч.9 ст. 183-7 КАС України, адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідного клопотання чи позовної заяви. Державна прикордонна служба України є органом державної влади та у своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України, нормативно-правовими актами України та іншими розпорядчими документами та наказами. Зазначені зміни в КАС України тягнуть за собою зміну порядку дій посадових та службових осіб під час роботи із затриманими іноземними громадянами, поміщеними в ПТПІ. Таким чином, позовна вимога про продовження строку затримання відповідача підлягає задоволенню, в зв'язку з чим суд також вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов.

КеруючисьЗаконом України № 1379-VIII від 19.05.2016 , ст. 8, 52, 55, 58 Конституції України, ст. 2, 4, 6, 8, 9, 17 - 20, 49, 51, 104 - 106 та ст. 160 - 162, 183-7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Продовжити строк затримання громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на три місяці. Допустити негайне виконання постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук