Справа № 808/1976/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 липня 2016 року Справа № 808/1976/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовною заявою: Комунальної установи "Молочанський дитячий санаторій" Запорізької обласної ради, в особі головного лікаря Чуєва Сергія Васильовича

до відповідача1: Головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області Кропиви Сергія Анатолійовича,

відповідача 2: Головного управління Держпраці у Запорізькій області

про: визнання незаконними дій та скасування припису № 08-29-0021/-255-0168 від 28.04.2016,-

за участі представників сторін:

від позивача - Іванова О.В. (довіреність № 1 від 20.07.2016)

Майсак В.О. (договір №34-Ц від 21.07.2016)

від відповідача -1 - Кропива С.А. (посвідчення ЗП № 021 від 02.10.2015)

від відповідача -2 - Жигунова Ю.М. (довіреність № 006 від 19.10.2015)

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунальної установи "Молочанський дитячий санаторій" Запорізької обласної ради до Головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області Кропиви Сергія Анатолійовича Головного управління Держпраці у Запорізькій області про:

- визнання незаконними дії головного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області Кропиви С.А. щодо складання Акту № 08-29-0021/0255 від 22.04.2016 та припису № 08-29-0021/0255-0168 від 28.04.2016.

- скасування припису № 08-29-0021/-255-0168 від 28.04.2016 виданого головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Запорізькій області Кропивою С.А.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2016 відкрито провадження у адміністративній справі № 808/1976/16 та призначено до судового розгляду на 25.07.2016.

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. В обґрунтування заявлених вимог вказували, що по-перше, відповідачем порушено порядок проведення перевірки.

По-друге, ОСОБА_1 працюючи в КУ "Молочанський дитячий санаторій" ЗОР, на посаді завідувача господарства, 11.03.2016 звернувся до відділу кадрів з усною заявою про зміну місця роботи, у зв`язку з укладенням контракту надавши відповідну повістку, яка послугувала однією з підстав звільнення за п.3 ст. 36 КЗпП України. 15.03.2016 ОСОБА_1 на добровільних засадах уклав контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Гарантії та норми ст119 КЗпК України та ст.39 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" застосовуються до працівників призваних на військову службу у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації або введення воєнного стану.

Однак, станом на 14-15 березня 2016 року в Україні не було оголошено кризової ситуації, що загрожувало національній безпеці, не було прийняте рішення про проведення мобілізації або воєнного стану, що підтверджується листом військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.2016 № ф/769, листом Державної інспекції України з питань праці від 17.04.2015, листом Токмацької районної державної адміністрації від 28.03.2016, листом Профспілки працівників охорони здоров`я Запорізької обласної організації у від 23.03.2016, відповіддю КУ "Спеціалізованого територіального медичного об`єднання "Дитинство" Запорізької обласної ради від 23.03.2016.

Відповідачі позов не визнали. Зазначили, що перевірку проведено у відповідності та на виконання приписів чинного законодавства України. В акті перевірки зафіксовано допущені позивачем порушення, зважаючи на які і винесено спірний припис. Просили у позові відмовити.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

Відповідно до ст.160 КАС України, 25.07.2016 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги необґрунтованими та такими, що, задоволенню не підлягають, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

11.02.2015 Кабінетом Міністрів України винесено постанову "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань праці та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" № 100 (далі - Постанова № 100), відповідно до якої утворюється Головне управління Держпраці у Запорізькій області шляхом реорганізації Територіального управління Держгірпромнагляду у Запорізькій області та Територіальної інспекції з питань праці у Запорізькій області.

У відповідності до п. 12 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

16 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження "Питання Державної служби з питань праці" № 929-р, відповідно до якого передбачено можливість забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань праці постановою КМУ від

11.02.2015 № 96 "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці" функцій і повноважень Державної інспекції України з питань праці, що припиняється.

11.02.2015 Розпорядження КМУ від 16.09.2015 № 929-р набрало чинності 02.10.2015 з моменту офіційного опублікування (Урядовий кур`єр від 02.10.2015 № 183, Офіційний вісник України від 02.10.2015 №76).

Таким чином, Головне управління Держпраці у Запорізькій області є правонаступником Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області в частині здійснення владних функцій і повноважень з 02.10.2015.

28.12.2014 прийнято Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці № 77-УІІІ (19), який набрав чинності 01.01.2015, у відповідності до п. 30 якого, передбачено: частину другу статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Відомості Верховної Ради України, 2007 р., № 29, ст. 389; 2014 р., № 36, ст. 1186) доповнити словами "державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення".

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів, зокрема державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Крім того, Законом від 28.12.2014 № 77-VIII (19) частину 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції: "Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України".

На сьогоднішній день Кабінет Міністрів України не визначив порядок нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, тому при проведенні перевірок посадові особи Головного управління Держпраці у Запорізькій області керуються чинним Порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 02.07.2012 № 390, в частині, що не суперечить вищим за юридичною силою нормативно-правовим актам.

В листі Міністерства соціальної політики від 08.10.2015 № 15245/0/1415/13 на адресу Державної служби України з питань праці зазначено: до затвердження нового Порядку проведення перевірок додержання законодавства про працю та зайнятість населення, Державна служба України з питань праці може здійснювати перевірки відповідно до Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом від 02.07.2012 № 390 (далі - Наказ № 390).

Як свідчать матеріали справи, 22.04.2016 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Головного управління Держпраці у Запорізькій області Кропивою С.А. проведено позапланову перевірку Комунальної установи "Молочанський дитячий санаторій" Запорізької обласної ради (далі - установа) щодо додержання законодавства про працю.

Судом встановлено, що на виконання вимог п. 3 Наказу, позапланова перевірка в установі здійснювалась на підставі звернення фізичної особи та при наявності згоди Державної служби України з питань праці від 31.03.2016 №3672/4/4.2-ДП-16.

У відповідності до п. 4 Наказу № 390 інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку, які були надані позивачу.

Направлення на перевірку №275 від 14.04.2016р. №275 оформлено на підставі наказу від 14.04.2016р. №428 та підписано заступником начальника Головного управління Поляковою І.Б. В направленні визначені питання та термін проведення перевірки. При цьому, підставу для проведення перевірки посадові особи згідно з Наказом № 390 не зобов`язані надавати.

За приписами п.7 Наказу № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

За результатами перевірки позивача, 22.04.2016, складено Акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 08-29-0021/0255, та у зв`язку з виявленими порушеннями 28.04.2016 винесено Припис № 08-29-0021/0255-0168: вжити заходи по усуненню порушення ст. 119 КЗпП України (в порушення ст. 119 КЗпП України - ОСОБА_1 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних силах України до закінчення особливого періоду, але був звільнений з роботи).

В травні 2016 року позивач звернувся до Головного управління із зверненням від 06.05.2016 № 159 про скасування припису № 08-29-0021/0255-0168 від 28.04.2016.

За результатами розгляду звернення надано відповідь за підписом заступника начальника Головного управління Полякової І.Б. про відсутність підстав для скасування припису та винесення припису у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Не погоджуючись з винесеним приписом позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Висновки, яких дійшов податковий орган за результатами проведеної перевірки, суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам, з огляду на наступне:

Громадянином ОСОБА_1 укладено контракт із Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, згідно з яким ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом з 15.03.2016.

При цьому, гр. ОСОБА_1 звільнений 23.03.2016.

Згідно ч. 3 ст. 119 КЗпП України, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, всяких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період_- період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Про те, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) зазначено також в ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Рішення про мобілізацію прийнято Указом Президента від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-УІІ "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію".

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Тобто, з 17.03.2014 в Україні діє особливий період. Законодавством України не встановлено порядку припинення особливого періоду. При цьому, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду, про що у своєму рішенні зазначив Вищий адміністративний суд України (постанова від 16.02.2016 у справі № 800/582/14).

Листом Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України від 12.05.2016 №716/1/352 відділу правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України, адресованому Державній службі України з питань праці, серед іншого, зазначено та зроблено правовий висновок, що з 17.03.2014 по теперішній час, незважаючи на те, що у 2016 році рішення про проведення мобілізації не оголошувалось, воєнний стан не вводився, Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Таким чином, працівники, які були прийняті на військову службу за контрактом у разі оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими ст. 119 КЗпП України.

До того ж, позивач сам посилається на лист Міністерства соціальної політики України від 09.03.2016 № 215/13/84-16, лист Запорізької обласної державної адміністрації від 14.04.2016 № 04.2-96, у яких визначено, що особливий період настав з моменту оголошення мобілізації (в т.ч. часткової) і діє по цей час; за працівниками, прийнятими на військову службу за контрактом, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації.

З аналізу викладених обставин слідує, що припис, виданий Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області є законним і скасуванню не підлягає.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що підстави для визнання протиправними дій відповідачів та скасуванню припису відсутні.

Судовій збір, сплачений позивачем, до відшкодування не присуджується.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні позову Комунальної установи "Молочанський дитячий санаторій" Запорізької обласної ради до Головного державного інспектора Головного управління Держпраці у Запорізькій області Кропиви Сергія Анатолійовича Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання незаконними дій щодо складання Акту № 08-29-0021/0255 від 22.04.2016 та припису № 08-29-0021/0255-0168 від 28.04.2016 та скасування припису № 08-29-0021/-255-0168 від 28.04.2016 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко