Справа № 826/1357/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 липня 2016 року № 826/1357/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доВиконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)
провизнання незаконними та скасування рішень
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач, Виконавчий орган КМР), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконними та нечинними з моменту прийняття розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 15 грудня 2011 року № 2380; розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської рада (КМДА)» від 6 вересня 2012 року №1562; розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо» від 19 червня 2015 року № 591, принаймні в частині включення будинків за адресою: АДРЕСА_1 (6 Розділ «Печерський район» позиції 12, 119, 13 таблиць), та за адресою: АДРЕСА_2 (6 Розділ «Печерський район» позиції 11, 118, 12 таблиць), до переліку об'єктів, переданих у відання ТОВ «Рада 6» та ТОВ «Рада 7».

- скасувати з моменту прийняття розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 15 грудня 2011 року № 2380; розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської рада (КМДА)» від 6 вересня 2012 року №1562; розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо» від 19 червня 2015 року № 591, принаймні в частині включення будинків за адресою: АДРЕСА_1 (6 Розділ «Печерський район» позиції 12, 119, 13 таблиць), та за адресою: АДРЕСА_2 (6 Розділ «Печерський район» позиції 11, 118, 12 таблиць), до переліку об'єктів, переданих у відання ТОВ «Рада 6» та ТОВ «Рада 7».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не мав повноважень призначати ТОВ «Рада 6» та ТОВ «Рада 7» виконавцями житлово-комунальних послуг, адже дане питання віднесено до компетенції Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Про дату час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. З заявами/клопотаннями до суду не звертався.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності необхідності заслуховувати свідків чи експертів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

ОСОБА_1, на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Заступником голови КМДА М. Голиця 04.11.2005 року, є власником квартири АДРЕСА_2, а на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Заступником голови КМДА М. Голиця 25.03.2008 року, є власником квартири АДРЕСА_1.

15 грудня 2011 року Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято Розпорядження № 2380 (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженнями Київської міської державної адміністрації від 6 вересня 2012 року № 1562, від 19 червня 2015 року № 591), яким встановити тарифи та структуру тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються суб'єктами господарювання по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами, в залежності від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, що додаються.

Зі змісту оскаржуваного розпорядження вбачається, що воно прийнято відповідно до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 № 833 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731», з метою надання послуг на належному рівні, для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій.

Як зазначає позивач в позовній заяві, згідно з розпорядженнями виконавчого органу Київської міської (КМДА) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримали будинків і споруд та прибудинкових територій» від 15 грудня 2011 року № 2388, будинок АДРЕСА_2, співвласником якого є позивач, безпідставно віднесено до відання суб'єкта приватної власності ТОВ «Рада 6» (позиція 118), а будинок АДРЕСА_1, відповідно, до відання ТОВ «Рада 7» (позиція 119), а згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу (КМДА)» від 6 вересня 2012 №1562 вдруге будинок АДРЕСА_2, співвласником якого є позивач, безпідставно віднесено до відання суб'єкта приватної власності ТОВ «Рада 6», а будинок АДРЕСА_1, до відання ТОВ «Рада 7».

Підставою звернення Позивача з даним адміністративним позовом є протиправні, на думку позивача, дії відповідача щодо віднесення (закріплення) будинків не комунальної форми власності за суб'єктами приватного права, які (будинки) наразі належить на праві спільної сумісної власності Позивачу та іншим співвласникам, у зв'язку з чим порушуються права та законні інтереси ОСОБА_1, у тому числі й обмежується право власності останнього.

Позовні вимоги зводяться до скасувати розпорядженнь, якими, на переконання ОСОБА_1, де-факто і де-юре будинки та земельні ділянки навколо них передано до відання ТОВ «Рада 6» і ТОВ «Рада 7».

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 збудовані за кошти інвесторів і перебувають у власності співвласників житлових та нежитлових приміщень будинків.

Відповідно до Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25.04.2005 № 60, виконавці житлово-комунальних послуг визначаються органами місцевого самоврядування та власниками житлових будинків.

Виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов'язків, визначених у частині другій статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Як зазначено в лисі Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Виконавчого органу КМР (КМДА), враховуючи те, що житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, перебувають у власності співвласників житлових та нежитлових приміщень, Київською міською радою рішення щодо

визначення виконавця послуг з утримання будинків прибудинкових по вказаним будинкам не приймалося.

Разом з тим, згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджуються органами місцевого самоврядування на підставі розрахунків економічно обґрунтованих витрат, виконаних житловими організаціями, які обслуговують будинки - виконавцями послуг. Механізм формування тарифів визначений Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (далі - Порядок).

Відповідно до цього Порядку тарифи розраховуються окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинку та прибудинкової території.

Таким чином, є можливим дійти висновку, що Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.06.2015 № 591 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці послуг, по кожному будинку окремо» для ТОВ «Рада-6» по житловому будинку АДРЕСА_2 та ТОВ «Рада-7» по житловому будинку АДРЕСА_1, лише погоджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а оскаржувані розпорядження є не нормативними документами, що регулюють безпосередньо питання визначення виконавця цих послуг.

Суд приймає до уваги те, що позивачем не оскаржується обґрунтованість тарифів на житлово-комунальні послуги, що погоджені спірними розпорядженнями.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Окружний адміністративний суд міста Києва також вважає за необхідне звернути увагу на те, що як станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом так і станом на дату вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, суб'єкти господарювання ТОВ «Рада 6» та ТОВ «Рада 7» взагалі відсутні в Розпорядженні № 2380 (із змінами і доповненнями, внесеними розпорядженнями Київської міської державної адміністрації від 6 вересня 2012 року № 1562, від 19 червня 2015 року № 591).

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно ч.4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.69, 70, 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтею 183І Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.Б. Федорчук