Справа № 337/1901/16-а
Суддя: Кучерук І. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/337/70/2016 року
Справа № 337/1901/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2016 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Гончар В.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника УПП у м. Запоріжжя ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, рядового поліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому вказав, що 12.05.2016 року він рухався на автомобілі FIAT DUCATO, державний номер НОМЕР_1 по вул. Лахтинській в м. Запоріжжя, на панелі приборів загорівся попереджувальний сигнал несправності системи живлення автомобіля, здійснивши зупинку зателефонував спеціалісту, було повідомлено про те, що можливою причиною є несправність запобіжників. Маючі на меті купівлю запасних частин продовжив рух в напрямку ринку «Ювілейний». Підїжджаючи до ринку, автомобіль почав «глохнути» на відстані близько 50 м. до місця зупинки транспорту, в результаті чого зупинку було здійснено з вимкненим двигуном та увімкненим сигналом аварійної зупинки, без створення аварійної ситуації для інших учасників дорожнього руху. Зайшовши на ринок та придбавши запасні частини повернувся до автомобіля і здійснив заміну запобіжника, та перевірив його дію, двигун завівся, сигнал несправності системи живлення автомобіля був неактивний. В цей час підійшов патруль поліції та повідомив про порушення правил дорожнього руху, лише повідомили про те, що автомобіль стоїть ближче 10 метрів від перехрестя. Відповідач ОСОБА_3 склала постанову про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 562128 від 12.05.2016 року. Вважає що відповідачем справу про адміністративне правопорушення було розглянуто з порушенням повноважень та встановленого порядку розгляду справ, безпідставно та бездоказово складено постанову по справі про адміністративне правопорушення в тому числі без додержання форми документу та порядку його заповнення, чим порушено Закон та права позивача. Просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №562128 від 12.05.2016 року та закрити провадження по справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, просить їх задовольнити з мотивів викладених у позові, письмових поясненнях.

Представник УПП у м. Запоріжжя надав суду письмові заперечення відповідно до яких вказав, що з позовною заявою УПП у м. Запоріжжі повністю не згодне, вважає її безпідставною. Вказав також, що оскаржувана позивачем постанова була винесена з дотриманням вимог КУпАП, в тому числі статей 33, 276-280, 283. Відповідно до Розділу IX «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», п. 18 якого визначено, що «До 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України» Позивач діяв супереч приписів Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, а саме п. 15.14, яким визначений обовязок водія у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 та 9.11 цих Правил, якими визначений обовязок включення аварійної світлової сигналізації або виставлення знаку аварійної зупинки. Згадані дії позивачем вчинені не були. Разом з цим факт начебто вимушеної зупинки керованого позивачем автомобіля НОМЕР_2 внаслідок технічної несправності нічим не підтверджений та таке твердження свідчить про спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинені порушення ПДР України. Обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

У судовому засіданні представник УПП у м. Запоріжжя просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила суду, що 12.05.2016 року вона несла службу та з напарником помітили автомобіль «Дукато» який стояв на перехресті без сигналізації про несправність. Позивачеві повідомили про порушення, але він його не визнав і наполягав, що автомобіль зламався, однак при них автомобіль завів. Порушення фіксувалося нагрудною камерою.

До суду відповідач ОСОБА_3 надала письмові пояснення, відповідно до яких вказала, що з приводу обставин, може пояснити, що під час несення служби з охорони публічного порядку разом з поліцейським ОСОБА_5 12.05.2016 близько 12 год. 00 хв. - 12 год. 05 хв. ними було помічено автомобіль НОМЕР_3, який у порушення вимог п. 15.9. «ґ» ПДР України був припаркований на перехресті, тобто водій здійснив стоянку автомобіля у місці де це заборонено. Підійшовши до водія, який знаходився поруч з автомобілем вони представились, розяснили йому суть вчиненого правопорушення та висловили вимогу про його усунення. У відповідь на це водій, як було встановлено у ході спілкування та перевірки документів, ОСОБА_4, пояснив, що на його думку він нічого не порушував та відмовився від пропозиції прибрати свій транспортний засіб з перехрестя. Пояснень щодо технічної несправності автомобіля, як можливої причини порушення та обставини, яка могла б виключити його склад у діях водія від ОСОБА_4 не надходило, аварійна світлова сигналізація на транспортному засобі увімкнена не була, знак аварійної зупинки виставлений не був. Враховуючи вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення. У цей же час поруч знаходився інший автомобіль, водій якого дійсно розповів нам про те, що його автомобіль поламався та звертався по допомогу, а саме з проханням викликати евакуатор для доставляння автомобіля до СТО. Перехрестя пр. Ювілейного та вул. Світлої, яке є місцем скоєння правопорушення знаходиться у межах адміністративної території м. Запоріжжя, що свідчить про те, що у оскаржуваній постанові ПС2 № 562128 від 12.05.2016 місце розгляду вказано вірно, хоча й не повно.

Дослідивши матеріали справи, надані документи, відеозапис, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух», юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Судом встановлено, що 12.05.2016 року поліцейським роти №1 батальйону №4 УПП в м. Запоріжжя ДПП України рядовою поліції ОСОБА_3 було складено постанову серії ПС2№562128 про адміністративне правопорушення, згідно до якої 12.05.2016 року о 12-05 годин в м. Запоріжжя, на перехресті пр. Ювілейний / вул. Світла громадянин ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_4 здійснив стоянку на перехресті, чим порушив вимоги ПДР.

Дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ст. 122 ч.1 КУпАП та позивач був підданий адміністративному штрафу у розмірі 255 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з Додатком 5 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, затверджена форма та бланк «Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі».

Однак, згідно до п. 18 розділу XІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до ст. 69,70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У якості доказу відповідачем суду надано відеофіксація правопорушення, яка оглянута у присутності сторін. З запису відео фіксації вбачається, що автомобіль позивача знаходився та стояв перехресті пр. Ювілейний / вул. Світла у м. Запоріжжя саме на проїзній частині в межах уявних ліній між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з перехрещуваних доріг.

Суду було надано письмові пояснення поліцейського ОСОБА_5, який вказав, що може пояснити, що під час несення служби з охорони публічного порядку разом з поліцейським ОСОБА_3 12.05.2016 близько 12 год. 00 хв. - 12 год. 05 хв. нами було помічено автомобіль БІАТ, державний номер НОМЕР_1, який у порушення вимог п. 15.9. «ґ» ПДР України був припаркований на перехресті та водій здійснив стоянку автомобіля у місці де це заборонено. Підійшовши до водія, який знаходився поруч з автомобілем ми представились, розяснили йому суть вчиненого правопорушення та висловили вимогу про його усунення. У відповідь на це водій, як було встановлено у ході спілкування та перевірки документів, ОСОБА_4, пояснив, що на його думку він нічого не порушував та відмовився від пропозиції прибрати свій транспортний засіб з перехрестя. Пояснень щодо технічної несправності автомобіля, як можливої причини порушення та обставини, яка могла б виключити його склад у діях водія від ОСОБА_4 не надходило. Згідно п. 15.14 Правил дорожнього руху України визначений обовязок водія у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 та 9.11 цих Правил, якими визначений обовязок включення аварійної світлової сигналізації або виставлення знаку аварійної зупинки. Згадані дії позивачем вчинені не були. Аварійна світлова сигналізація на транспортному засобі увімкнена не була, знак аварійної зупинки виставлений не був. Враховуючи вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього була винесена постанова у справі про таке правопорушення. Додам також, що у цей же час поруч знаходився інший автомобіль, водій якого дійсно розповів нам про те, що його автомобіль поламався та звертався по допомогу, а саме з проханням викликати евакуатор для доставляння автомобіля до СТО.

Підпунктом «ґ» пункту 15.9 Правил дорожнього руху передбачено заборону зупинки на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

За визначенням, наведеним у пункті 1.10 Правил дорожнього руху перехрестям є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.

Виходячи з визначення поняття перехрестя, слід дійти висновку про те, що зупинкою або стоянкою на перехресті вважатиметься зупинка (стоянка) транспортного засобу саме на проїзній частині в межах уявних ліній між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з перехрещуваних доріг.

Перехрестя пр. Ювілейний / вул. Світла у м. Запоріжжя є перехрестям з круговим рухом. Автомобіль позивача знаходився та стояв перехресті, вочевидь ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини.

Твердження позивача про технічну несправність автомобіля, яка вимусила його зупинитися у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Доводи позивача зводяться до того, що поліцейським був порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, всі його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку поліцейського, що в судовому засіданні не було встановлено. З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає правомірними, обґрунтованими та законними дії поліцейського ОСОБА_3 по складенню постанови за порушення ОСОБА_4 за ознаками ст. 122 ч.1 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейський ОСОБА_3 діяла у межах своїх повноважень при складанні постанови, та накладенні адміністративного штрафу у межах санкцій передбачених ст. 122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

На думку суду, підстави незгоди з притягненням до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не приймаються судом до уваги. Таким чином суд вважає, що законних підстав задоволення адміністративного позову немає.

Відповідно до ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року, ст. 2, 6, 8, 9, 11, 69, 71, 72, 104, 159, 160, 163, 171-2 КАС України, ст. 122 ч.1, 254, 255, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 14, 53 Закону України «Про дорожній рух», п. 15.9 «Правил дорожнього руху», суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №562128 від 12.05.2016 року та закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя:

Повний текст постанови виготовлений 17.08.2016 року

Суддя: