Справа № 2а-6166/09/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2010 року справа № 2а-6166/09/2370

м. Черкаси

10 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Чубар Т.М.,

при секретарі Музиченко В.І.,

за участю представника позивача управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси ОСОБА_1 за довіреністю № 118/08 від 08.01.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси до субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, в якому просить стягнути з субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 заборгованість по пені в сумі 136 грн. 14 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовуючи їх тим, що до відповідача за неподання розрахунку сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за грудень 2004 року при встановленому строку здачі до 20 січня 2005 року застосовано фінансову санкцію в розмірі 170 грн., 86 грн. з яких відповідачем сплачено з простроченням платежу на 1 583 дні. За порушення строків сплати штрафних санкцій відповідачу нарахована пеня в розмірі 136 грн. 14 коп., про що винесено рішення № 1730 від 04.08.2009р., отримане відповідачем 14.10.2009р. Станом на 11.12.2009р. заборгованість по пені в сумі 136 грн. 14 коп. відповідачем не сплачена.

Відповідач належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі за текстом Закон).

Страхувальниками, що згідно статті 17 Закону зобовязані, окрім іншого нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а також у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду є:

роботодавці, зокрема підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру;

застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 Закону, як то фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності та особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду зазначені вище страхувальники набувають з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду зокрема на підставі відповідної заяви або відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Соснівської районної ради м. Черкаси 25.11.1999р. (свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи від 25.11.1999р.), номер реєстраційної справи 1405/13, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

З огляду на викладені вище норми Закону відповідач є страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за реєстраційним номером НОМЕР_2.

Обовязок страхувальника (платника страхових внесків) подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, визначено, як зазначалось вище, статтею 17 Закону.

При цьому процедуру реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також процедуру подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах до 01.01.2010р., регламентовано Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р. (далі за текстом Інструкція).

Так, згідно з п. 11.11 Інструкції, платники (підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору) щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції.

Розрахунки подаються зазначеними платниками до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Проте, відповідачем в порушення встановленого Інструкцією строку не подано до територіального органу Пенсійного фонду розрахунку суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за грудень 2005 року у звязку з чим управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, на підставі п. 5 ч. 9 статті 106 Закону, яка передбачає в разі неподання, несвоєчасного подання звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладення виконавчими органами Пенсійного фонду на страхувальників штрафу у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, прийнято рішення № 71 від 04.02.2005р., яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., отримане ОСОБА_2 особисто 10.02.2005р.

Оскільки обовязок сплати вищезазначеного штрафу у відповідача виник 24.02.2005р., а відповідна оплата залишку боргу в сумі 86 грн. була здійснена 26.06.2009р., тобто зі збігом 1 583 днів, відповідачу згідно з ч. 9 статті 106 Закону було нараховано пеню з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу згідно рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків № 1730 від 04.08.2009р. Дане рішення відповідачем отримано 14.10.2009р.

Відповідно до ч. 13 статті 106 Закону суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Відповідач рішення про застосування фінансових санкцій не оскаржив, визначену в ньому суму пені не сплатив.

Оскільки, суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків (ч. 14 статті 106 Закону), право територіального органу Пенсійного фонду на звернення до суду з позовом про стягнення якої передбачено ч. 3 статті 106 Закону, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача заборгованості зі сплати пені в розмірі 136 грн. 14 коп.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси 136 (сто тридцять шість) грн. 14 коп. пені.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 15 січня 2010 року.