Справа № 161/6042/16-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 серпня 2016 року м. Київ К/800/21965/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпак Ю.К., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

встановив :

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови у виплаті разової грошової допомоги у 2016 році, в повному обсязі, зобов'язання відповідача провести позивачці у 2016 році перерахунок та виплату разової грошової допомоги, як члену сім'ї загиблого, померлого ветерана війни відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, встановленої абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням виплаченої суми.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», є членом сім'ї загиблого.

15 квітня 2016 року позивачці, як члену сім'ї загиблого ветерана війни, виплачено разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 465,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виплата у 2016 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня члену сім'ї загиблого, померлого ветерана війни відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», правомірно здійснена ОСОБА_1 в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з врахуванням Рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, щорічно до 5 травня членам сімей, а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружилися вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року року № 79-VІІІ пунктом 26 якого встановлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 141 "Деякі питання виплати у 2016 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" визначено, що у 2016 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та «Про жертви нацистських переслідувань" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) проводиться до 5 травня членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, у розмірі 465 гривень.

У касаційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Касаційна скарга мотивована тим, що при вирішенні спору необхідно застосувати правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року (справа № 21-6508а15).

Однак, такі доводи касаційної скарги є необгрунтованими, оскільки правовідносини, з приводу яких висловив свою позицію Верховний Суд України у постанові від 10 лютого 2016 року (справа № 21-6508а15), виникли у квітні 2014 року, за інших фактичних обставин, встановлених судом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 213 КАС України касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає порушення норм матеріального чи процесуального права та як вони вплинули на правильність вирішення справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини п'ятої статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не навів підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 червня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З ори

Суддя Ю.К. Черпак