Справа № 461/11571/15-а
Суддя: Городецька Л. М.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2016 Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарях - Турчин З.В.,

з участю представника

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 про визнання незаконним дій міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 про визнання незаконними дій міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 та скасування зауваження №1104/вих..-1362 від 02.10.2015 року про зупинення дії ухвали Львівської міської ради від 30.09.2015 року «Про затвердження гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15». Також просить стягнути на його користь судові витрати.

В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що міський голова Львівської міської ради ОСОБА_5 при оформленні зауваження №1104/вих.-1362 від 02.10.2015 року про зупинення дії ухвали сесії Львівської міської ради від 30.09.2015 року «Про затвердження гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15» діяв всупереч норм Конституції України, Земельного Кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні та Регламенту Львівської міської ради.

Представник позивача позов підтримав, давши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с.97-98). Просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Представник третіх осіб позов підтримала. Просить такий задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_4 слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4, у відповідності до договорів купівлі-продажу, належить по 1/2 частки гаража, який знаходиться на вул. Ярославенка, 15 у м. Львові, позначений за планом літерою «Б».

Крім цього, у відповідності до договорів купівлі-продажу,ОСОБА_4 належить 3/5, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 належить по 1/3 частки нежитлового приміщення готовністю 22%, яке знаходиться на вул. Ярославенка, 11-а у м. Львові та позначено за планом літерою «Б-1».

Для задоволення своїх життєвих потреб, ОСОБА_6,ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вирішили спільно отримати в оренду, для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельну ділянку на якій знаходяться зазначені обєкти нерухомого майна.

Ухвалою 21 сесії 6-го скликання № 4862 від 19.06.2015 року позивачу, а також третім особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було погоджено місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15 у м. Львові.

Розроблений у відповідності до ухвали Львівської міської ради № 4862 від 19.06.2015 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку погоджено управлінням архітектури Львівської міської ради та видано містобудівельні обмеження та сервітути щодо користування земельною ділянкою за №2401-3вих-1567 від 20.08.2015 року, а також, у відповідності до вимог ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України погоджено висновком Відділу Держземагенства у м. Львові Львівської області від 25.08.2015 року.

30.09.2015 року Львівською міською радою прийнято ухвалу «Про затвердження гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15».

Згідно цієї ухвали затверджено ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1545 га на вул. Я. Ярославенка, 11-а/15 в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування житлового будинку, перевівши із земель, що не надані у власність або користування та земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення до земель житлової та громадської забудови.

02.10.2015 року міський голова Львівської міської ради ОСОБА_5 вносить зауваження № 1104/вих.-1362 до ухвали ЛМР від 30.10.2015 року «Про затвердження гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15», та зупиняє дію цієї ухвали, при цьому, керуючись пунктом 4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.62 Регламенту Львівської міської ради, ст.35 ЗК України.

У зазначених зауваженнях міський голова Львівської міської ради ОСОБА_5 посилається нате, що у документах, що стали основою для підготовки ухвали відсутня письмова нотаріально засвідчена згода на вилучення земельної ділянки від МПВТ «Ігал», яке, згідно довідки Відділу Держземагенства у м. Львові Львівської області від 15.12.2014 року № 40/01-14/6734, використовує земельну ділянку площею 0,1600 га на вул. Ярославенка, 11-а для обслуговування автостоянки, без належно оформлених правовстановлюючих документів на землекористування.

Крім цього, вказує, що згідно ст. 121 Земельного кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва та обслуговування жилого будинку в містах не більше 0,10 гектара, тоді як ухвала на яку подається зауваження прийнята щодо погодження гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Ярославенка, 11-а, 15 площею 0,1545 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

А також зазначає, що згідно із ч.4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється. Як вбачається з листа управління архітектури від 31 січня 2015 року № 2401-107, відповідно до плану зонування території Сихівського району у м. Львові, дана земельна ділянка знаходиться у зоні Ж-1 (садибної забудови), а тому проект ухвали суперечить містобудівній документації.

Із змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рішення сільської, селищної, міської ради у п'ятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено сільським, селищним, міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень.

Проаналізувавши зауваження міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 №1104/вих.-1362 від 02.10.2015 року суд приходить до висновку, що такі не є обґрунтованими виходячи з наступного.

Львівська міська рада ухвалою 9 сесії 6 скликання № 579а від 13.04.2000 року МПВТП «Ігал» залишено в тимчасовому довгостроковому користуванні терміном на 5 років на умовах оренди земельну ділянку площею 1600 кв.м. для обслуговування автостоянки на вул. Ярославенка, 11-а.

Однак, ухвалою 18 сесії 4 скликання № 3127 від 26.01.2006 року Львівська міська рада надала приватному підприємству «Ігал» дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки площею 0,16 га на вул. Круглій взамін земельної ділянки на вул. Ярославенка, 11-а.

Ухвалою 18 сесії 4 скликання № 3335 від 23.02.2006 року затверджено проект відведення МПВТП «Ігал» в оренду на 10 років земельної ділянки на вул. Круглій у м. Львові.

Таким чином, оскільки питання вилучення у МПВТП «Ігал» земельної ділянки на вул. Ярославенка, 11-а вирішено Львівською міською радою задовго до прийняття ухвали від 30.09.2015 року, вимога про наявність письмової нотаріально засвідченої згоди МПВТП «Ігал» на вилучення у них земельної ділянки розташованої на вул. Ярославенка, 11 є безпідставною.

Безпідставним є посилання міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 на те, що ст. 121 Земельного кодексу України дозволяє безоплатну передачу громадянам земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку площею не більше 0,10 га, оскільки прийнята на пленарному засіданні Львівської міської ради ухвала від 30.09.2015 року передбачає передачу ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 земельної ділянки не у власність, а у оплатну оренду, що регламентується не ст. 121 Земельного кодексу України, а ст. 124 Земельного кодексу України. При цьому, Закон не обмежує право громадян на отримання земельної ділянки визначеною площею.

Крім цього, як вбачається зі змісту зауважень міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 №1104/вих.-1362 від 02.10.2015 року, міський голова ОСОБА_5 вказує на те, що вимогам ст.121 Земельного кодексу України не відповідає ухвала прийнята щодо погодження гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Ярославенка, 11-а, 15 площею 0,1545 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (приймалася Львівською міською радою 19.06.2015 року), а не ухвала про від 30.09.2015 року про затвердження гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою.

Не встановлено судом того, що ухвала від 30.09.2015 року суперечить ч.4 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», якою заборонено зміна цільового призначення земельної ділянки,яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Зупиненою Львівським міським головою ухвалою від 30.09.2015 року виділену у оренду гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку переведено із земель, що не надані у власність або користування та земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення до земель житлової та громадської забудови.

Так, пунктом 3.19 Державних будівельних норм 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» говорить, щорайон садибної забудови може бути сформований окремими житловими чи блокованими будинками з присадибними (приквартирними) ділянками з господарськими будівлями або без них. Забудова цих районів не повинна перевищувати 4-х поверхів. Поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій.

Пунктом 2 розділу 1 «Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015 року вказує, що індивідуальний (садибний) житловий будинок - будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, установлених законом, іншими нормативно-правовими актами, поверховість якої не повинна перевищувати чотирьох поверхів, призначена для постійного в ній проживання, яка складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень, і прибудова до неї.

Поняття індивідуальний (садибний) житловий будинок вживається і у ст.ст. 27, 34, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

А відтак, зона садибної забудови відноситься до території на якій правомірно можна будувати житлові будинки, а тому віднесення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15 до земель житлової та громадської забудови не суперечить знаходженню такої у зоні садибної забудови.

Відповідно до статей 11, 12 Земельного кодексу України повноваження районних у містах рад у галузі земельних відносин визначаються міськими радами.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частинами першою та другою статті 120 Земельного Кодексу України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно із вимогами частини 4 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

У відповідності до ч.ч.2, 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч.ч.3, 6, 13 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Статтею 2 пунктом 3 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не доведено законності та обґрунтованості оскаржуваних зауважень №1104/вих.-1362 від 02.10.2015р. про зупинення дії ухвали Львівської міської ради від 30.09.2015 року «Про затвердження гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15».

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_4 є підставним, оскільки зауваження міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 №1104/вих.-1362 від 02.10.2015р. про зупинення дії ухвали Львівської міської ради «Про затвердження гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15» не ґрунтуються на вимогах ст.19 Конституції України та ст. 2 КАС України, суперечать ст.123 Земельному кодексу України, п.4 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.3 ст. 62 Регламенту Львівської міської ради, затвердженого ухвалою №304 від 31.03.2011року, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати незаконними дії міського голови Львівської міської ради ОСОБА_5 та скасувати зауваження № 1104/вих.-1362 від 02.10.2015 року про зупинення дії ухвали Львівської міської ради від 30.09.2015 року «Про затвердження гр. гр. ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Я. Ярославенка, 11-а, 15».

Стягнути з Львівської міської ради на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 852,60 гривень.

На постанову суду першої інстанції може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом першої інстанції частини третьої статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М.Городецька