Справа № 815/3484/16
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/3484/16

Справа № 815/3484/16

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання Гунько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» (надалі по тексту – позивач або ТОВ «Інверт-Сервіс») звернулося до суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (надалі по тексту - відповідач або Одеська митниця ДФС), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідач щодо повернення помилково сплачених коштів і зобов’язати його скласти висновок про повернення позивачу помилково сплаченого ПДВ в сумі 153726,53 грн. та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові та додаткових поясненнях.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти адміністративного позову, в цілому зазначивши, що Одеська митниця ДФС під час розгляду листів позивача, та надання на них відповідей та складання висновку діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушуючи права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи відносно задоволення позову також заперечував, підтримавши повністю позицію представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Відповідно до частини 1 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що помилково сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов'язань.

Підпунктом 3 пункту 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України до платників податку на додану вартість віднесена будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 181.2 статті 181 Податкового кодексу України якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Частиною 1 статті 293 Митного кодексу України передбачено, що особою, на яку покладається обов'язок із сплати митних платежів, є декларант.

Пунктом 1 частини 1 статті 265 Митного кодексу України визначено, що декларантами мають право виступати при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір.

У графі 14 «Декларант» митної декларації №500060006/2015/012852 від 21.12.2015 року зазначене TOB «Інверт-Сервіс».

Оскільки ТОВ «Інверт-Сервіс» здійснювало ввезення товарів на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню ПДВ, та на нього відповідно до ч. 1 ст. 293, ч. 1 ст. 265 Митного кодексу України покладається відповідальність за сплату ПДВ у разі переміщення товарів через митний кордон України, то у відповідності до підпункту 3 пункту 180.1 статті 180 Податкового кодексу України TOB «Інверт-Сервіс» є платником податку на додану вартість, а тому не відповідає положенням підпункту 14.1.182 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України твердження позивача про помилково сплачені ним до Державного бюджету України грошові зобов'язання.

Судом встановлено, що 04.01.2016 року до Одеської митниці ДФС надійшов лист TOB «Інверт-Сервіс» № 29/12 від 29.12.2015 року, в якому воно просило повернути на його рахунок в митниці надмірно сплачені митні платежі за митною декларацією від 21.12.2015 року №500060006/2015/012852 в розмірі 220609,38 грн.

У відповідь на лист TOB «Інверт-Сервіс» №29/12 від 29.12.2015 року, який надійшов до митниці 04.01.2016 року, Одеська митниця ДФС листом № 1433/15-70-19 від 29.07.2016 року повідомила позивача про те, що відповідно до частини 1 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Також згідно з частиною 3 статті 301 Митного кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Процедура повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами визначена Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, який затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618.

Пунктом 1 розділу III Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618 передбачено, що для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Пунктом 43.1 статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилкове та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Таким чином, у відповідності до вищезазначених положень чинного законодавства України, обов'язковою умовою для повернення з Державного бюджету України сум помилково та/або надмірно сплачених митних платежів є дотримання платником датків вимог Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року №618 та інших законодавчих актів України.

Враховуючи викладене, Одеська митниця ДФС листом № 129/10/15-70-25-03 від 19.01.2016 року повідомила позивача про те, що питання щодо повернення зарахованих до бюджету митних платежів буде розглянуто за умови дотримання вимог Податкового кодексу України та Митного кодексу України.

Пунктом 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Також підпунктом, «г» пункту 200-І.4 статті 200-І Податкового кодексу України передбачено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Пунктом 43.5 статті 43 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, суд дійшов висновку, що органами Казначейства на підставі висновку Одеської митниці ДФС в повному обсязі здійснено повернення з Державного бюджету України платнику податків - TOB «Інверт-Сервіс» сплаченого ними податку на додану вартість у розмірі 133 526,73 грн. в порядку, передбаченому положеннями Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України, а тому вимога позивача про зобов'язання митниці скласти висновок про повернення TOB «Інверт-Сервіс» вже повернутого платнику податків податку на додану вартість та направити його Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області є безпідставною та задоволенню не підлягає.

З огляд на викладене, твердження представника позивача в адміністративному позові про начебто незаконну бездіяльність Одеської митниці ДФС не відповідає законодавству України та не підтверджується наявними у справі доказами.

Відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України у разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Пунктом 200-1.7 статті 200-1 Податкового кодексу України передбачено, що кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200і цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно до підпункту 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подасться до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з подачку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Згідно з пунктом 21 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року № 569, якщо на дату поданим податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню па поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов'язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку.

При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися за відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих в Реєстрі, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих в податковій звітності з податку у цьому звітному періоді.

Сума податку, визначена відповідно до пункту 9 цього Порядку, зменшується на суму податку, що відповідно до поданої заяви підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника на дату її подання, шляхом зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка. Перерахування коштів на поточний рахунок платника може: здійснюватися, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка не призведе до формування від'ємного значення суми податку, визначеної відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Для відповідного перерахування коштів ДФС надсилає Казначейству реєстр, в якому зазначаються найменування платника податку, податковий номер та індивідуальний податковий номер, сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету або на поточний рахунок платника податку, та реквізити такого рахунка (у разі подання платником податку заяви про повернення коштів на його поточний рахунок).

Суд звертає увагу, що повернення таких коштів на поточний рахунок платника податку здійснюється на підставі додатка 4 до податкової декларації з ПДВ - заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21.

Форма та порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21.

Відповідно до пункту 2 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 податкова декларація з податку на додану вартість, форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 та додатки до неї, а також інша податкова звітність з податку на додану вартість, зазначена у пункті 8 розділу 1 цього Порядку, подаються до контролюючого органу за місцем обліку платника податку відповідно до встановленого законодавством порядку сплати податку.

Таким чином, оскільки вищезазначеними положеннями законодавства України не передбачено подання до Одеської митниці ДФС платниками податків податкової декларації з податку на додану вартість, форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 та додатки до неї, в тому числі додатку 4 - заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету (Д4), розгляд таких заяв про перерахування коштів з рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ на поточний рахунок платника податку не відноситься до компетенції Одеської митниці ДФС.

Суд також звертає увагу на те, що в прохальній частині адміністративного позову TOB «Інверт-Сервіс» неправильно зазначена сума надмірно сплаченого ПДВ - 153726,53 грн., в той час як відповідно до наявних у справ доказів вона складає 133 526,73 грн.

На підставі встановлених вище обставин та наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що Одеська митниця ДФС під час розгляду листів позивача, надання на них відповідей та складання висновку діяла у відповідності до вимог чинного законодавства України, при цьому права та законні інтереси позивача порушені не були, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з’ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Вступна та резолютивна частина постанови складена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 11 серпня 2016 року.

Постанова у повному обсязі виготовлена 16 серпня 2016 року.

Суддя С.О. Cтефанов

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Інверт-Сервіс» до Одеської митниці ДФС, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії, - відмовити.

16 серпня 2016 року.