Справа № 500/1362/16-а
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1362/16-а
Провадження № 2-а/500/64/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Смокіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до адміністративної комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 4/15 від 16.03.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №4/15 від 16.03.2016 року, якою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 березня 2016 року адміністративною комісією Ізмаїльської міської ради була винесена постанова № 4/15 про визнання ОСОБА_3 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП - порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 27.01.2016 року близько 15 години 00 хвилин, знаходячись на своєму робочому місці в магазині - кафетерії, розташованому в АДРЕСА_1, продала неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пачку сигарет «Вінстон сині» вартістю 17 грн. 85 коп. 10.02.2016 року інспектором Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Чолак М.Г. з цього приводу відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОД №040748 за ч. 2 ст. 156 КУпАП. З зазначеним протоколом ОСОБА_3 не погодилась, про що в ньому і зазначила.

В свою чергу, при розгляді вказаного протоколу про адміністративне правопорушення 16.03.2016 року адміністративна комісія виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не відклала розгляд справи, чим порушила право ОСОБА_3 скористатися правовою допомогою. Крім цього, незважаючи на те, що позивач ОСОБА_3 заперечувала сам факт продажу нею тютюнових виробів неповнолітньому і відповідно свою провину в інкримінованому їй правопорушенні, оскаржувана постанова була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2016 року, за відсутності відповідних доказів. Так, в тексті постанови замість опису обставин, установлених при розгляді справи, як того потребує ст. 283 КУпАП відповідачем був фактично вказаний склад адміністративного правопорушення, викладений в протоколі, тобто ніякого встановлення обставин саме комісією не здійснювалось.

Таким чином, представник позивача вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону щодо необхідності всебічного і повного з'ясування обставин по справі, з порушенням права позивача на користування правовою допомогою, відтак є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та пояснив, що у протоколі про адміністративне правопорушення ОД № 040748 від 10.02.2016 року зазначено, що адміністративне правопорушення 27.01.2016 року сталося біля 15 години 00 хвилин. У висновку від 10.02.2016 року зазначено, що до чергової частини Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про цю подію 27.01.2016 року о 14 годині 35 хвилин, тобто майже за пів - години до самого так званого правопорушення. В рапорті співробітника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Станчева В.М. на ім'я начальника відділу поліції в верхній лівій частині вказана інша дата, яка двічі виправлялась, але яка не співпадає з іншими датами, а саме 17.01.2016 року, замість 27.01.2016 року. Зазначення в цьому ж документі дати - 27.01.2016 року не виправляє протиріччя, а навпаки його посилює. В іншому рапорті також працівника поліції знову ж таки маються виправлення щодо часу скоєння правопорушення, що свідчить про його невизначеність.

Крім цього, представник позивача зазначив, що не в повній відповідності до вимог діючого законодавства працівниками поліції були відібрані пояснення у неповнолітньої особи, та зовсім не відібранні у іншої особи, нібито очевидця правопорушення, ОСОБА_7 Крім цього, пояснення у неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, були прийняті без присутності законного представника, педагога або психолога. В матеріалах справи відсутні письмові докази проведення торгової операції купівлі - продажу пачки сигарет, а саме відсутній товарний чек.

Представник відповідача виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_3 була присутня під час винесення оскаржуваної постанови. Крім цього, зазначена постанова була винесена на підставі тих документів, які були надані адміністративній комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради працівниками поліції.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2016 року відносно ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, з якого вбачається, що 27.01.2016 року біля 15 години 00 хвилин ОСОБА_3, знаходячись на робочому місці в магазині-кафетерії «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованому за адресою: АДРЕСА_1, продала неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пачку сигарет «Вінстон сині» за 17 грн. 85 коп.

16.03.2016 року адміністративною комісією виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради було винесено постанову № 4/15, якою ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно протоколу № 4 засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 16.03.2016 р. ОСОБА_3 була присутня на засіданні комісії та надала клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з відрядженням представника.

В свою чергу, основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Так, у відповідності до ст. 15-3 цього Закону, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); 9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване у даній справі рішення винесене відповідачем на підставі надісланих на його адресу протоколу про адміністративне правопорушення та доданих матеріалів.

Водночас, суд зазначає, що належним доказом факту продажу товару суб'єктом господарювання є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий або товарний чек) з його обов'язковими реквізитами (найменування фізичної особи - підприємця та адреса торгової точки; ідентифікаційний код; кількість, ціна та назва товару; ціна за одиницю товару; форма і сума оплати; загальна сума придбаних товарів тощо).

Аналізуючи долучені до протоколу про адміністративне правопорушення додатки, суд зазначає, що єдиним доказом вказаного порушення позивача є пояснення неповнолітнього. Інших доказів, а саме касового чеку, показів свідків, жодних інших документів, які б підтверджували факт продажу тютюнових виробів, в матеріалах справи не міститься.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Разом з тим, представник відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради не надав суду відповідних доказів щодо обґрунтованого притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, підлягає задоволенню адміністративний позов ОСОБА_3 до адміністративної комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 4/15 від 16.03.2016 року.

Керуючись ст. ст. 9-11, 69 -71, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до адміністративної комісії виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 4/15 від 16.03.2016 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №4/15 від 16.03.2016 року, якою ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.О.Бурнусус