Справа № 820/1195/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

15 серпня 2016 р. №820/1195/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича, Чугуївської районної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконним (протиправним) і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 червня 2015 року за реєстровим № 21723987;

- визнати незаконним (протиправним) і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07 вересня 2015 року за реєстровим № 24206492;

- зобов'язати Чугуївську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначив, що державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що передбачені нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Проте всупереч вимог чинного законодавства державний реєстратор відмовив в своєму рішенні позивачу з підстав невизначених чинним законодавством.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином, причин неявки до суду не повідомив.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи попереджався належним чином, причин неявки до суду не повідомив.

Керуючись вимогами ст.ст. 122, 128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, за наявними в ній доказами.

Відповідно до положень ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Судом встановлено, що 24.09.2010 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 в селищі міського типу Есхар, Чугуївського району, Харківської області.

Зазначене підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 24.09.2010 року, зареєстрованого за №3027 (а.с.8-9, 95-96).

Того ж дня було здійснено державну реєстрацію зазначеного договору в державному реєстрі правочинів за №9041797 (а.с.10, 97).

Через свого представника позивач звернувся до Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо реєстрації права власності на придбане позивачем нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 в селищі міського типу Есхар, Чугуївського району, Харківської області.

Разом із поданою заявою до реєстраційної служби, позивачем були надані всі визначені чинним законодавством документи.

Проте рішенням №24206492 від 07.09.2015 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень позивачу було відмовлено у проведенні державної реєстрації прав на підставі того, що заявлене право вже зареєстровано за іншою особою (а.с.11, 98).

Своє рішення відповідач обґрунтовує також інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.12- 13, 99-100).

Не погоджуючись із позицією та рішеннями відповідача, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Законом, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року за №1952-ІV (преамбула Закону).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При проведені державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державний реєстратор реєстраційної служби керується Конституцією України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з "Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 р. (Порядок № 868).

Обов'язковість процедури реєстрації речових прав встановлена ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Положеннями ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено вичерпний перелік підстав, за яких державний реєстратор відмовляє в державній реєстрації прав.

В порушення вказаних вимог чинного законодавства в оскаржуваному рішенні державного реєстратора не зазначено жодної, передбаченої законом підстави відмови в державній реєстрації прав.

Суд приходить до висновку, що державний реєстратор в оскаржуваному рішенні зробив лише формальне посилання на положення ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не зазначаючи при цьому конкретної норми закону.

Крім того, враховуючи документи, що містяться в матеріалах справи (а.с.40-59), суд приходить до висновку, що документи, які були подані державному реєстратору для реєстрації є належним чином оформлені.

Таким чином, проаналізувавши норми чинного діючого законодавства, суд дійшов до висновку про неправомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо відмови позивачу у державній реєстрації прав.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тобто, спосіб захисту має враховувати суть правопорушення, допущеного суб'єктом владних повноважень - відповідачем.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015 року) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що з 13 грудня 2015 року набрав чинності Закон України № 834-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Також затверджено постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127 Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Зокрема, законом розширено суб'єктний склад осіб, які наділені повноваженням проводити державну реєстрацію прав, а саме суб'єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, акредитовані суб'єкти.

Оскільки у спірних правовідносинах права позивача порушено суб'єктом владних повноважень - державним реєстратором реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, а відповідно до приписів ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на момент винесення постанови функції щодо державної реєстрації передано до Чугуївської районної державної адміністрації, суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання відповідного суб'єкта владних повноважень у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича, Чугуївської районної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02 червня 2015 року за реєстровим № 21723987.

Визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області Проскуріна Едуарда Георгійовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07 вересня 2015 року за реєстровим № 24206492.

Зобов'язати Чугуївську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та провести державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Полях Н.А.