Справа № 334/9641/15-а (2-а/334/26/16)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Лихосенко М.О.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2016 рокусправа № 334/9641/15-а (2-а/334/26/16)
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Трахт К.О., за участю позивача - ОСОБА_2 , представника позивача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2016 р. у справі № 334/9641/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_2, звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- скасувати рішення Комісії при ГУПФУ в Запорізькій області від 21.10.2015 року №2207;

- визнати протиправними з 18.02.2014 року дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи майстром постійно зайнятого по ремонту металургійного обладнання з 19.01.1981 року по 31.05.1987 року в загальному розмірі 6 років 4 місяці 12 днів;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.02.2014 року.

В обґрунтування позову зазначив, що він вже звертався в суд з аналогічним позовом до відповідача та постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20.05.2015 року скасовано, визнано протиправним та скасовано рішення № 94 від 04.04.2014 року Комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, яким ОСОБА_2 відмовлено у направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при ГУПФУ в Запорізькій області та зобов'язано передати його заяву від 01.04.2014 року та додані до неї матеріали для розгляду та прийняття рішення до відповідної Комісії при ГУПФУ в Запорізькій області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

21.10.2015 р. комісія при головному управління пенсійного фонду в Запорізькій області від №2207 розглянула його заяву про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та відмовила у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 19.01.1981 року по 31.05.1987 року.

З зазначеною відмовою - рішенням Комісії при ГУПФУ в Запорізькій області від 21.10.2015 року № 2207 він повністю не згоден та вважає відмову УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя від 27.02.2014 року в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправною.

Окрім того, 17.02.2014 року та 18.02.2014 року він звернувся до відповідача з заявами та документами для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. В прийнятті заяви від 17.02.2014 року йому було відмовлено, а листом від 27.02.2014 року його повідмолено про відмову у призначенні пенсії, з посиланням на те, що він не має половини повного необхідного пільгового стажу.

30.09.2014 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя виніс рішення №334/5477/14-ц, яким спростував розбіжності у архівних довідках, виданих на ім'я позивача та первинних документах, проте незважаючи на наявність вказаного рішення суду УПФ не було призначено пенсію на пільгових умовах зі скороченням пенсійного віку, також не було направлено документи для підтвердження пільгового стажу на Комісію при ГУПФУ в Запорізькій області.

20.10.2014 року він звернувся до ГУПФУ в Запорізькій області з скаргою на дії працівників УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, на яку було повідмолено, що його посада не відноситься до переліку чинних на час виконання робіт Списків, тому підстав для розгляду на Комісії немає, окремо пропонувалось звернутись до суду з метою врегулювання даного спірного питання.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Комісії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.10.2015 року №2207.

Скасовано рішення комісії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 21.10.2015 року № 2207.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Запоріжжя зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи майстром постійно зайнятого по ремонту металургійного обладнання з 19.01.1981 р. по 31.05.1987 р., а саме 6 років 4 місяці 12 днів.

Інші позовні вимоги залишено без розгляду.

Позивач з постановою суду першої інстанції в частині позовних вимог, які були залишені без розгляду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо призначення та виплати пенсії та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що винесення такої за змістом постанови суду, якою відповідача по справі не зобов'язано призначити та виплатити пенсію, не призводить до жодних юридичних наслідків, так як отримувати пенсію до досягнення загального пенсійного віку в 60 років позивач все одно не зможе, як і не зможе отримати доплату (виплату компенсації пенсії) за виплачений період, що тягнеться ще з лютого 2014 року.

Згідно з чинним законодавством та постановою суду першої інстанції пенсійний вік позивача має бути зменшено, як мінімум на 2 роки в 6 місяців, що дає право виходжу на пенсію та її отримання як мінімум 24.10.2013 року, оскільки він народився 24.04.1956 року.

Заяву про призначення пенсії вперше було надано 17.02.2014 року, повторно направлено та зареєстровано 18.02.2014 року, а надалі приймались всі необхідні і достатні дії щодо призначення пенсії, а саме: оскарження рішення відповідача, проведення відповідної переписки з метою досудового врегулювання, встановлення факту, що має юридичне значення.

31.10.2015 року він отримав рішення Комісії при ГУПФУ в Запорізькій області від 21.10.2015 року №2207 на його заяву про підтвердження періодів роботи, що дає право на пільгових умовах за віком за Списком №2 згідно ст.13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким йому було відмовлено в задоволенні заяви. Це рішення вважає протиправним, внаслідок чого звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Вичерпавши всі наявні механізми та засоби захисту свого порушеного права, 08.12.2014 року вже вперше звернувся із відповідним адміністративним позовом, тобто строк звернення до суду не було пропущено.

Позивач та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2014 року позивач звертався до УПФ України в Ленінському районі м.Запоріжжя із заявою довільної форми, в якій просив вирішити питання про призначення пенсії з 17.02.2014 року та долучив до неї копію трудової книжки, архівні довідки.

На вказану заяву, розглянуту в порядку звернення громадян, відповідачем було надано лист від 27.02.14 року з роз`ясненнями про порядок призначення пільгової пенсії та зауваженнями, що за наданими документами не підтверджується необхідного пільгового стажу, який потрібен для подання документів на розгляд Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні.

01.04.2014 року позивачем у встановленому порядку до УПФ України по Ленінському р-ні була подана заява відповідної форми про підтвердження пільгового стажу, яка підлягала передачі на розгляд спеціальної комісії при Головному управлінні, натомість відповідачем було прийняте рішення 94 від 04.04.14 року про відмову в її направленні до розгляду цієї комісії.

Крім того, позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

30.09.2014 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя виніс рішення № 334/5477/14-ц, яким встановив факт належності позивачу особового рахунку НОМЕР_1, розряд 155, майстра, паспортні дані НОМЕР_2, виданого Орджонікідзевським РВВС», тобто спростував розбіжності у архівних довідках, виданих на його ім'я, та первинних документах, тим самим підтвердив факт належності саме йому даних щодо періоду і стажу роботи, займаної посади, отримуваної заробітної плати та відпрацьованих годин.

В грудні 2014 р. позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до УПФ України в Ленінському р-ні про визнання дій протиправними та забов'язання вчинити певні дії, в якому просив визнати незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 18.02.2014 року та забов'язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з 18.02.2014 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2015 року по справі №334/11702/14-а його позов було задоволено частково. Рішення засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій УПФ України у Ленінського районі м. Запоріжжя № 94 від 4.04.2014 року щодо відмови йому в призначенні пільгової пенсії за віком за Списком № 2 згідно ст.13 п «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» скасовано, зобов'язано УПФ України у Ленінському районі м. Запоріжжя призначити йому пільгову пенсію за віком за Списком № 2 згідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.06.2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року по справі №334/11702/14-а (2а/334/23/15) постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.15 р. по цій справі скасовано та ухвалено нову постанову, відповідно до якої адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Ленінському р-ні №94 від 04.04.2014 року комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій Управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, яким позивачу було відмовлено в направленні документів для підтвердження пільгового стажу на Комісію при Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя передати заяву позивача від 01.04.2014 р. та долучені до неї матеріали для розгляду та прийняття рішення до відповідної комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій обл. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В мотивувальній частині зазначеної постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року встановлені обставини, що не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а саме щодо вимог позивача скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні йому пенсії та зобов'язання її призначити з 18.02.2014 року визнані передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вбачається, що відповідачем фактично рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу не приймалось, а сам позивач не надав доказів звернення ним до відповідача з заявою про призначення пенсії за формою і у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

З постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2015 року та постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.08.2015 року по справі №334/11702/14-а вбачається, що вимоги позивача про визнання протиправними з 18.02.2014 року дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст.13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.02.2014 року вже були розглянуті судами та по ним постановлено судове рішення, яке набрало законної сили.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги про визнання протиправними з 18.02.2014 року дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.02.2014 року суд першої інстанції виходив з того, що є така, що набрали законної сили, постанова суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно зазначено судом першої інстанції предмет спору в цій праві та в справі №334/11702/14-а є один, але підстави інші.

В справі №334/11702/14-а підставою для задоволення цих вимог було інше рішення відповідача, а в цій справі є рішення Комісії при ГУПФУ в Запорізькій області від 21.10.2015 р. №2207.

За приписами п.4 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Колегія суддів зазначає, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного з елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

В оскаржуваному судовому рішенні, судом першої інстанції по вимогам, які є предметом розгляду суду апеляційної інстанції в мотивувальній частині зазначено про закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.157 КАС України, в резолютивній частині постанови судом першої інстанції позовні вимоги залишено без розгляду.

Судом першої інстанції порушено норми ст.160 КАС України, так як за приписами зазначеної норми з питань закриття провадження у справі та залишення позовної заяви без розгляду окремим документом викладаються ухвали суду.

За викладених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що згідно приписів ст.204 КАС України постанова Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2016 р. у справі №334/9641/15-а в частині позовних вимог які були залишені без розгляду - підлягає скасуванню, справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, то воно підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 184, 195, 196, 198, 200, 204, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2016 р. у справі №334/9641/15-а в частині позовних вимог залишених без розгляду про визнання протиправними з 18.02.2014 року дій Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п.«б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 18.02.2014 року - скасувати, справу в цій частині направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2016 р. у справі № 334/9641/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 10 серпня 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 15 серпня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А.Олефіренко