Справа № 804/3945/16
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 серпня 2016 р. Справа №804/3945/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Потіп О.М.

представника позивача: ОСОБА_1,

представників відповідача: Андрощук Т.О., Даниленко І.В.,

представника третьої особи: Аверянова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_5

до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачкової Ольги Анатоліївни

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачкової Ольги Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29438812 від 27.04.2016р., запис про державну реєстрацію права власності №14342366 від 27.04.2016р., прийняте та здійснений приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачковою О.А. 27.04.2016р. щодо реєстрації за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код за ) права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1: частини будівлі літ.А-3, А1-4, нежитлові приміщення, об'єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 1024,5 кв.м.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 10.08.2016р. представником Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» було заявлене клопотання про закриття провадження у цій справі з посиланням на те, що даний спір не є публічно-правовим, оскільки права позивача як суб'єкта отримання адміністративних послуг не порушувалися, тому що він такі послуги взагалі не отримував, вони були надані третій особі. Водночас, ОСОБА_5, оскаржуючи рішення відповідача, зазначає про порушення цими рішеннями цивільних прав позивача, а саме його права власності на нерухоме майно, яке було передано ОСОБА_5 в іпотеку Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у якості забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту та на яке в подальшому банком було звернуто стягнення через невиконання умов цього кредитного договору. Отже, відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 14.06.2016р., дана справа має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Представник позивача проти задоволення означеного клопотання заперечував, посилаючись на те, що в рамках цієї справи не вирішується питання відносно того хто є власником спірного нерухомого майна, а перевіряється правильність дій нотаріуса, як державного реєстратора, щодо вчинення реєстраційних дій, отже, даний спір має ознаки публічно-правового.

Представники відповідача підтримали клопотання представника третьої особи та просили його задовольнити.

Заслухавши думку представників сторін та третьої особи відносно заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши норми права, що регулюють дане питання, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника третьої особи, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справ між Відкритим акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» (далі ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод») та Акціонерно-комерційним банком «ХФБ Банк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк», правонаступником якого з усіма правами та обов`язками є ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений кредитний договір №365-СВ від 29.06.2005р.

При цьому, між банком та ОСОБА_5 29.06.2005р. було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., зареєстрований в реєстрі за №2856, за умовами якого ОСОБА_5 передав у якості забезпечення виконання зобов'язань ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» за договором кредиту в іпотеку банку наступне нерухоме майно: адміністративні приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, (частина будівлі літ. А-3, А1-4, нежитлові приміщення поз. І, ІІ, ІІІ, 117-133, 217-239, ІV, V. 316-334. VІ, VІІ, 401-406, VIII у підвалі, на першому, другому, третьому та четвертому поверхах) загальною площею 1024,5 кв. м., що належать іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.10.2003р., серія НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 23.10.2003р. №2994, зареєстрованого в КП «Дніпропетровське МБТІ» ДОР 29.10.2003р., у тому числі без обмежень, усі споруди, конструкції та обладнання, з яких складається будівля та приналежності будівлі, крім того, частину будівлі, яка не може бути виділена в натурі і буде приєднана до предмета іпотеки після укладення договору іпотеки.

В подальшому через невиконання умов вищевказаного кредитного договору, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з цивільним позовом до ОСОБА_5, третя особа - ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» про звернення стягнення на предмет іпотеки, з посиланням на те, що не зважаючи на те, що банком була надіслана письмова вимога щодо виконання порушеного зобов'язання, в якій було запропоновано сплатити заборгованість за кредитом, а також попереджено про те, що у разі невиконання цієї вимоги у тридцятиденний строк, банк буде змушений вжити заходів для задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі і в такий спосіб як набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки за рішенням суду, боржником жодних дій з погашення заборгованості вчинено не було, тому банк просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нього.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2016р. у цивільній справі №201/10588/14-ц (провадження №2/201/353/2016) позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності було задоволено та вирішено у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №365-СВ, укладеним 29.06.2005 між Відкритим акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод», та Акціонерно-комерційним банком «ХФБ Банк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», яка станом на 30.07.2014 становить суму 39306351 грн. (тридцять дев'ять мільйонів триста шість тисяч триста п'ятдесят одна грн.) 56 коп. та складається з: заборгованість за кредитом 25376 821,58 грн.; заборгованість за процентами 6766 202,58грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 2171128,07грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 507375,15грн.; розмір інфляційних втрат за кредитом 3650169,27грн.; розмір інфляційних втрат за відсотками 834654,91грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.06.2005, укладеним між ОСОБА_5 та Акціонерно-комерційним банком «ХФБ Банк Україна», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко О.Ю., зареєстрованим в реєстрі за №2856, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ) права власності на частини будівлі літ. А-3, А1-4, нежитлові приміщення поз. І, ІІ, ІІІ, 117-133, 217-239, ІV, V. 316-334, VІ, VІІ, 401-406, VIII у підвалі, на першому, другому, третьому та четвертому поверхах загальною площею 1024,5 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Дніпропетровськ, площа Жовтнева, будинок 1, загальною вартістю згідно із звітом про незалежну оцінку, зроблену суб'єктом оціночної діяльності Приватним підприємством «Енергомакс» від 30.07.2015, 17508000,00грн.

На підставі означеного судового рішення ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачкової Ольги Анатоліївни з заявою про реєстрацію права власності на вищевказане нерухоме майно.

27.04.2016р. приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачковою О.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29438812 від 27.04.2016р. щодо реєстрації за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код за ) права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1: частини будівлі літ.А-3, А1-4, нежитлові приміщення, об'єкт житлової нерухомості: Ні, загальною площею 1024,5 кв.м.

На підставі зазначеного рішення відповідачем 27.04.2016р. також внесено відповідний запис до Реєстру про державну реєстрацію цього права власності №14342366 від 27.04.2016р.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, суд доходить висновку про те, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин, провадження у справі, що розглядається, підлягає закриттю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 14.06.2016р. у справі №21-41а16.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160,165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

у х в а л и в:

Клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про закриття провадження у справі №804/3945/16 - задовольнити.

Провадження у справі №804/3945/16 за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рачкової Ольги Анатоліївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання незаконним та скасування рішення, скасування запису - закрити.

Роз'яснити позивачу, що він може звернутися з даною позовною заявою в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Повторне звернення з цією ж самою позовною заявою в порядку адміністративного судочинства, відповідно до приписів ч.3 ст.157 КАС України, не допускається.

Повний текст ухвали виготовлено 12 серпня 2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та у строки, визначені ст. 186 КАС України, та набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України.

Суддя О.М. Турова