Справа № 2а-10685/10/0570
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Наумова К.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року справа №2а-10685/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, Міністерства фінансів України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Міністерства фінансів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Краснолиманський міський суду Донецької області, Державне казначейство України про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Міністерства фінансів України про визнання дій щодо нарахування та виплати заробітної плати позивачу в період з 01.06.2005 року по 31.12.2005 року та з 01.12.2007 року по 01.04.2010 року неправомірними; зобовязання територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області донарахувати та виплатити позивачу заробітну виплату за період з 01.06.2005 року по 31.12.2005 року з розрахунку не менше 50% окладу Голови Верховного Суду України, та за період з 01.12.2007 року по 01.04.2010 року з розрахунку посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні. Вказані донарахування провести з урахуванням фактичних виплат та з одночасним утриманням обовязкових податків та зборів; зобовязати Міністерство фінансів України, Державну судову адміністрацію України, Головне управління Державного казначейства України профінансувати територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області та виділити кошти в розмірі 160357 грн. 24 коп. для проведення та виплати позивачу перерахунку заробітної плати, шляхом нарахування заробітної плати за період з 01.06.2005 року по 31.12.2005 року з розрахунку не менше 50% окладу Голови Верховного Суду України, та за період з 01.12.2007 року по 01.04.2010 року з розрахунку посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області в частині не нарахування та не виплати судді Краснолиманського міського суду Донецької області Шавиріной Лілії Павлівні у період з 19 серпня 2009 року до 01 квітня 2010 року заробітної плати з розрахунку 7.5 мінімальних заробітних плат, розмір якої був встановлений Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік», а також Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати»на момент виплати у заявленому періоді; зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області перерахувати заробітну плату судді Краснолиманського міського суду Донецької області Шавиріной Лілії Павлівні за період з 19 серпня 2009 року по 01 квітня 2010 року з розрахунку 7.5 мінімальних заробітних плат розмір якої був встановлений Законами України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік»на момент виплати у заявленому періоді; зобовязано Міністерство фінансів України виділити грошові кошти на додаткове фінансування Державної судової адміністрації України для територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області на бюджетну програму «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Краснолиманського міського суду Донецької області Шавиріній Лілії Павлівні недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 01 квітня 2010 року заробітної плати; зобовязано Державну судову адміністрацію вділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Донецькій області додаткове фінансування з бюджетної програми «Виконання рішень судів на користь суддів» для здійснення виплати судді Краснолиманського міського суду Донецької області Шавиріній Лілії Павлівні недоплаченої заробітної плати за період з 19 серпня 2009 року по 01 квітня 2010 року з розрахунку 7.5 мінімальних заробітних плат; зобовязано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області за рахунок додатково отриманого від Державної судової адміністрації України фінансування здійснити виплату судді Краснолиманського міського суду Донецької області Шавиріній Лілії Павлівні недоплаченої за період з 19 серпня 2009 року по 01 квітня 2010 року заробітної плати з утриманням податків та інших обовязкових платежів. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_4 не погодилась з зазначеною постановою суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на прийняття її з порушенням норм процесуального та матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при розгляді позову не були розглянуті вимоги в частині визнання дій неправомірними, стягнення заробітної плати за період з 01.06.2005 року по 01.01.2006 року в розмірі 37879,98 грн. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Міністерство фінансів України також подало апеляційну скаргу, в якій також просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на її прийняття з порушенням норм процесуального та матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги Міністерство фінансів зазначило, що згідно із ч.4 ст. 51 Бюджетного кодексу України відповідальність за управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених Бюджетним кодексом України, несуть розпорядники бюджетних коштів. З 01 січня 2003 року головним розпорядником коштів, передбачених в державному бюджеті на утримання судів загальної юрисдикції, є ДСУ України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення діяльності кожного суду. Бюджетний кодекс України та Положення про Міністерство фінансів України не передбачають підстав для фінансування заборгованості по заробітній платі, матеріальної допомоги та інших надбавок з Міністерства фінансів на користь позивача. Тому позовні вимоги до Міністерства фінансів України задоволенню не підлягають. В своїй апеляційній скарзі Міністерство фінансів України просить розглядати справу без участі її представника.

Сторони до суду апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг, вважає апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4 обіймає посаду судді Краснолиманського місцевого суду Донецької області безстроково відповідно до Постанови Верховної ради України N 809-IV від 15.05.2003 року. До виконання обовязків приступила 02.03.1993 року. 11.05.2005 року позивачу присвоєно 2 кваліфікаційний клас. З грудня 2007 року позивачу встановлена надбавка за вислугу років в розмірі 25 %.

Заробітна плата позивача обчислювалася виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, а саме: п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 року № 514 «Про оплату праці Голови та заступника Голови Верховного Суду України» з 01.06.2005 року Голові Верховного Суду України встановлено посадовий оклад у розмірі 15 мінімальних заробітних плат. Постанова набрала чинності з 01.06.2005 року. За правилами ч. 2 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 % зазначеного окладу, і меншими 80 % окладу голови суду, в якому працює суддя, тобто повинен становити у позивача як у судді місцевого суду не менш як 7,5 розміру мінімальної заробітної плати. З 01.06.2005 року по 01.01.2006 року оклади суддів, в тому числі і позивача складали 20 % окладу голови суду. Заробітна плата позивачки обчислювалася виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2007-2010 роки.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.12.2007) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому посадовий оклад судді районного суду не може бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

На рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Розміри посадових окладів керівників та суддів місцевих загальних судів викладено у додатку 6 вказаної Постанови та залежать від груп міст. Як вбачається з зазначеного додатку навіть мінімальний оклад судді віднесений до 3 категорії міста становить не менше як 7,5 розмірів мінімальних заробітних плат, що не суперечить нормам Закону № 2862-ХІІ.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін, однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято, а тому Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Колегія суддів дійшла висновку, що з моменту втрати чинності пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», відповідачі по даній справі зобовязані були застосовувати Постанову №865 в первісній редакції, тобто проводити розрахунок посадового окладу судді з розміру мінімальної заробітної плати на дату 19.08.2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 № 835-VI та Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., а з 1 січня 2010 року в розмірі 869 гривень.

Невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу, сформованого з мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Зі змісту ч. 2 ст. 8 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (в редакції Закону України від 23.01.97 р. N 20/97-ВР) умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадку, передбаченого частиною першою статті 10 цього Закону.

Схеми посадових окладів керівників та суддів судів всіх рівнів, затверджено Кабінетом Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до якої до теперішнього часу не внесені відповідні зміни Кабінетом Міністрів України у звязку із скасуванням пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865». Така бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо не врегулювання питання заробітної плати суддів, на думку колегії суддів, є протиправною.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні», ОСОБА_5 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

ОСОБА_5 суддів України від 27.06.2008 року № 105 зобовязано Державну судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. та за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення змін до скасованих постанов Уряду.

Відповідно до Указу Президента № 182 від 03.03.2003 року, Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів , а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про Державний бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Державна судова адміністрація України повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до наказу ДСА України від 09.06.2004р. № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних судів» обовязок подавати штатні розписи до ДСА із зазначенням розміру фінансування оплати праці суддям покладено на відповідні суди, які і здійснюють фактичну виплату заробітної плати позивачу. Зазначені повноваження сторонами не оспорюються. Однак, зміни до штатних розписів не вносилися.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Державною судовою адміністрацією України не було своєчасно здійснено відповідного перерахунку посадового окладу та грошового забезпечення позивачу, оскільки нарахування заробітної плати та грошового утримання з 19.08.2009 року здійснювалось на підставі скасованого пункту 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865.

Разом з тим, позивачем заявлено вимоги про визнання дій щодо нарахування та виплати заробітної плати позивачу в період з 01.06.2005 року по 31.12.2005 року неправомірними; зобовязання територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області донарахувати та виплатити позивачу заробітну виплату за період з 01.06.2005 року по 31.12.2005 року з розрахунку не менше 50% окладу Голови Верховного Суду України з розрахунку посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні. Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час звернення до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною третьої ст. 99 цього Кодексу встановлено, що за захистом прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватись інші строки.

Як вбачається із заперечень на адміністративний позов, відповідачі наполягали на тому, що позивачем пропущений річний строк звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено всі обставини по справі та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ст.200, ч.2 ст.205, ст.206, ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_4, Міністерства фінансів України залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2010 року у справі № 2-а-10685/10/0570 за позовом ОСОБА_4 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Міністерства фінансів України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Краснолиманський міський суду Донецької області, Державне казначейство України про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів: