Справа № 189/1085/16-а
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2016-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1085/16-а
П О С Т А Н О В А

іменем України

16.08.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Лукінової К.С.

при секретарі - Копиця С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Покровське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 20.07.2016 року поштовим повідомленням він отримав постанову головного державного виконавця Покровського РВ ДВС ГТУ юстиції в Дніпропетровській області про стягнення з нього штрафу в сумі 510,00 грн. відповідно до постанови № ПС1 864869 від 04.03.2016 року. З'явившись на виклик державного виконавця 21.07.2016 року позивач дізнався, що інспектором Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області на нього складено адміністративний протокол за ст.122 ч. 1 КУАП, винесено постанову та накладено штраф у розмірі 255,00 грн. Відповідно до вищевказаної постанови, позивач 04.03.2016 року керуючи автомобілем по вул. Горького м. Немирів не виконав вимоги дорожнього знаку «рух вантажного транспорту заборонено». Однак з боку позивача порушень адміністративного законодавства не було. 04.03.2016 року від дійсно проїжджав через м. Немирів, але він рухався виключно відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, а саме по автодорозі на якій дозволено рух вантажного транспорту. На одній із вулиць м. Немирів він був зупинений працівниками поліції, які перевірили у позивача реєстраційні документи на автомобіль та вантаж, посвідчення водія, після чого зробили якійсь записи в блокноті та дозволили рухатися далі. Будь - яких претензій до позивача працівники поліції стосовно порушення ПДР не пред'являли. Крім того, позивачу невідомо ким саме та з яких підстав на нього було складено адміністративний протокол., що грубо порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Позивач просить скасувати вищезазначену постанову як незаконну.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, постанову про адміністративне правопорушення відносно нього скасувати.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті вимог.

Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню зі слідуючих підстав.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1,2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил,норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 04 березня 2016 року інспектором гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області складено постанову серії ПС1 № 864869, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що він не виконав вимоги дорожнього знаку «Рух вантажного транспорту забороняється» та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 4).

Відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обов'язком доказування, встановленим ст. 71 КАС України, не надано жодних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відомостей щодо здійснення фото- або відеофіксації обставин, що стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано. Постанова про накладення на особу адміністративного стягнення доказом правопорушення, відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови.

При таких обставинах адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова серії ПС1 № 864869 від 04 березня 2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

На підставі ст. 94 КАС України, у зв'язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 258, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 94,158-163, 1712 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Гайсинського відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України - задовольнити повністю .

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС1 №864869 від 04 березня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Лукінова