Справа № 2-а-8621/10
Суддя: Лешко С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-8621/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" листопада 2010 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

при секретарі Янковій Ю.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені про визнання дій неправомірними та стягнення недоплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії відповідача та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень недоплачені кошти, що передбачені ст.39 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.2006р. по 31.12.2009р., мотивуючи це тим, що вона є пенсіонером за віком, має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи 3-ої категорії і постійно проживає у зоні гарантованого добровільного відселення.

Вважає, що проведення виплат в твердих сумах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996 року, а не у розмірах, визначених Законом України Про статус і соціальний захист населення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порушує її права.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала заяву де просить розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача УПФУ в м.Коростень в судове засідання також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином судовою повісткою, про що свідчать його розписки у справі (а.с.11-12). Причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав і не скористався своїм правом участі в розгляді справи.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, і постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Згідно до посвідчення серії Б №412138, виданого 24.05.1993 року, вона є потерпілою від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії (а.с.5). В звязку з цим позивачка має право на отримання компенсацій, що передбачені вимогами ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, що працюють у зоні гарантованого добровільного відселення на території радіоактивного забруднення та пенсіонерам, передбачена доплата у розмірі 2х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Позивачка отримує кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою встановлені компенсації та доплати громадянам, що проживають і працюють на територіях радіоактивного забруднення. Розмір цих виплат стверджується наданою суду довідкою (а.с.7).

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, в межах строку звернення із позовом до адміністративного суду, як то визначає ст.99 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Рішенням Конституційного Суду України №6 рп/2007 від 09.07.2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень статей 29, 36, частини другої ст.56, частини другої ст.62, частини першої ст.66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст.71, Статей 98, 101, 103, 111 Закону України Про держаний бюджет України на 2008 рік (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України, ряд положень Закону України Про держаний бюджет України на 2007 рік, в тому числі пункт 30 ст.71, яким зупинено на 2008 рік дію абзацу третього частини першої статті 37, абзацу третього частини першої статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Конституційного Суду України №10 рп/2008 від 22.05.2008 року також було визнано неконституційними зміни внесені до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік».

Таким чином, дії відповідача, щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі позивачці визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» соціальних виплат, є неправомірними.

При обчисленні недоплачених коштів слід враховувати розміри мінімальної заробітної плати, що діяли у спірний період: -з 1.12.2008р. 605грн.; -з 1.10.2009р. 650грн.;

-з 1.04.2009р. 625грн.; -з 1.11.2009р. 744грн.;

-з 1.07.2009р. 630грн.; -з 1.01.2010р. 869грн.

Вказані виплати відповідно до Закону України від 28.02.1991 року №796-ХІІ громадянам проводяться за місцем проживання за рахунок коштів відповідних міських і районний управлінь праці та соціального захисту населення і управлінь Пенсійного фонду України.

Відповідно до Законів України Про Державний бюджет України на 2008 рік" та "Про Державний бюджет України на 2009 рік та Порядку використання коштів Державного бюджету України на виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Наказом №147 від 02.04.2004 року Міністерства праці та соціальної політики України головним розпорядником бюджетних коштів, призначених для видатків на соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи є Міністерство Праці та соціальної політики України, а на місцях відповідні Управління праці та соціального захисту населення. Органи Пенсійного фонду такими розпорядниками не являються, однак проводять нарахування та виплату пенсіонерам відповідник доплат, які фінансуються з Державного бюджету.

Враховуючи вказане, суд, відповідно до положень ст.11 ч.2 КАС України виходить за межі позовних вимог з метою повного захисту інтересів позивача й зобовязує відповідача перерахувати та виплатити позивачці доплату, передбачену ст.39 Закону відповідно до передбачених ним розмірів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7-12, 99, 159163, 167 п.4 КАС України, ст.19 Конституції України, ст.ст.39, 70 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Постановою Кабінету Міністрів України №987 від 20.06.2000 року Про затвердження порядку використання коштів фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Коростені перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачені кошти, передбачені ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.01.2009 року 01.01.2010 року.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення, - за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського вищого адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення, або в той же строк з моменту її отримання.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_2