Справа № 807/260/14
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2016 рокум. Ужгород№ 807/260/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за зміненою позовною заявою Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 56337,15 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 10 серпня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі складено 12 серпня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Ужгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області (далі по тексту - Позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач), якою з врахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог, остаточно просить суд: 1) прийняти справу до провадження суду; 2) розглянути справу в порядку письмового провадження; 3) винести рішення, яким стягнути суму податкового боргу з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) у розмірі 56337,15 грн. в т.ч. пені в сумі 34,39 грн.; 4) направити Інспекції постанову суду та виконавчий лист для пред'явлення до виконання в державну виконавчу службу.

Відповідно до ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року, що занесена до журналу судового засідання, відповідно до статті 55 КАС України допущено заміну Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області її правонаступником Ужгородською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач, зокрема вказав на те, що заявлений до стягнення податковий борг у відповідача виник на підставі прийнятих податкових повідомлень-рішень: від 21 травня 2013 року № 33/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання зі збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у розмірі 4122 грн.; від 21 травня 2013 року № 32/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 21250 грн.; від 21 травня 2013 року № 31/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15937,50 грн.; від 21 травня 2013 року № 30/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання по єдиному податку у розмірі 15382,50 грн..

Розгляд справи неодноразово відкладався у зв'язку з об'єктивними причинами, у тому числі й за клопотанням представника відповідача. Також провадження у справі зупинялося.

Позивач, в судове засідання не з'явився, проте відповідно до пункту 2 прохальної частини позовної заяви, просив суд адміністративну справу розглянути справу в порядку письмового провадження (а.с. 6).

Відповідач не з'явився та не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Відповідачем не надано суду заперечень проти позову та інших доказів, які у нього є.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши усі обставини у справі та перевіривши їх належними та допустимими доказами суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 (а.с.а.с. 8-10).

Станом на 31 грудня 2013 року у відповідності до облікових карток платника за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 56337,15 грн. в т.ч. пені в сумі 34,39 грн. по: платежу 50 18040100 "Збір за провадження торгівельної діяльності " у розмірі 4122 грн.; платежу 30 14010100 "Податок на додану вартість" у розмірі 21250 грн.; платежу 50 11010500 "Податок з доходів фізичних осіб" у розмірі 15937,50 грн.; платежу 50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" у розмірі 15027,65 грн. в т.ч. пені в сумі 34,39 грн. (а.с. а.с. 11-17).

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що працівниками Ужгородської МДПІ було проведено документальну планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства відповідача за період з 01 січня 2009 року по 31грудня 2012 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 26 квітня 2013 року № 708/17-2/НОМЕР_1 (а.с.а.с. 30-53) та прийняті податкові повідомлення рішення:

- від 21 травня 2013 року № 30/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання по єдиному податку у розмірі 15382,50 грн.( а.с. 19);

- від 21 травня 2013 року № 31/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15937,50 грн.( а.с. 20);

- від 21 травня 2013 року № 32/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 21250 грн. ( а.с. 21);

- від 21 травня 2013 року № 33/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання зі збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у розмірі 4122 грн. ( а.с. 22);

Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 56 пунктів 56.1, 56.11, 56.17 підпункту 56.17.5 та 56.18 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що не погоджуюсь із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями відповідачем було розпочато процедуру судового оскарження.

Так, відповідачем було оскаржено податкове повідомлення-рішення від 21 травня 2013 року № 30/17-2/НОМЕР_1 про визначення суми грошового зобов'язання по єдиному податку у розмірі 15382,5 грн. (яке є предметом розгляду даної справи) до Закарпатського окружного адміністративного суду (адміністративна справа № 807/260/15).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року, що постановлена в адміністративній справі № 807/260/15, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без розгляду. 05 листопада 2015 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі № 807/260/15 - без змін (а.с.а.с. 182-184).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі № 807/2411/15 в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 30/17-2/НОМЕР_1 від 21 травня 2013 року відмовлено. 05 липня 2016 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 у справі № 807/2411/15 - без змін ( а.с.а.с.217-221).

Згідно даних комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", 12 липня 2016 року постанова Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року набула законної сили.

Також, відповідачем до Закарпатського окружного адміністративного суду були оскарженні податкові повідомлення-рішення від 21 травня 2013 року № 33/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання зі збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності у розмірі 4122 грн.; від 21 травня 2013 року № 32/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 21250 грн.; від 21 травня 2013 року № 31/17-2/НОМЕР_1, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15937,50 грн. (які є також предметом розгляду даної справи) (адміністративна справа № 807/523/14).

Відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2015 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року в справі № 807/523/14 - залишено без змін (номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 43472373).

Отже, рішення від 17 листопада 2014 року, що ухвалене в адміністративній справі № 807/523/14 набрало законної сили відповідно до статті 254 КАС України.

Таким чином, вищевказані податкові повідомлення - рішення від 21 травня 2013 року № 30/17-2/НОМЕР_1, № 31/17-2/НОМЕР_1, 32/17-2/НОМЕР_1, № 33/17-2/НОМЕР_1, якими визначені грошові зобов'язання відповідача відповідно до вищевказаних судових рішень, що ухвалені за результатами розгляду вищенаведених адміністративних справ є правомірними.

Відповідно до статті 72 КАС України, а саме її частини 1, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до статті 56 пункту 56.18 абзацу 4 ПК України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, після ухвалення вищевказаних судових рішень Львівським апеляційним адміністративним судом, сума грошового зобов'язання, що визначена податковими повідомленнями-рішеннями за № 30/17-2/НОМЕР_1, № 31/17-2/НОМЕР_1, 32/17-2/НОМЕР_1, № 33/17-2/НОМЕР_1 від 21 травня 2013 року, в розумінні статті 56 пункту 56.18 Податкового кодексу України, стала узгодженою.

Відповідно до статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.153 ПК України, податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Позивачем було сформовано та направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкову вимогу від 02 вересня 2013 року № 811-11 та вручено відповідачу, згідно з відміткою (а.с. 56).

Крім того, у відповідності до статті 129 Податкового кодексу України, відповідачу було проведено нарахування пені у сумі 34,39 грн. по платежу "Єдиний податок", яка також залишається ним непогашеною.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.39 ПК України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 ПК України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Заборгованість відповідача підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком про суми податкового боргу та обліковими картками платника (а.с.а.с. 7, 11-17).

Застосоване судом законодавство використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на те, вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовну заяву необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 56337,15 грн. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 56337,15 (п'ятдесяти шести тисяч трьохсот тридцяти семи грн. 15 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко