Справа № 141/685/16-а
Суддя: Слісарчук О. М.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/685/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого - судді Слісарчука О.М.

при секретарі Ставничому С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, у відсутності сторін,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії. Позов мотивований тим, що він з 26.02.2007 року по даний час стоїть на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України « Про прокуратуру» в розмірі 90% середньомісячного заробітку на час виходу на пенсію. На час призначення пенсії, 26.02.2007 року, позивач працював в прокуратурі Вінницької області на посаді прокурора Гайсинського району.

У відповідності до Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року, та у зв'язку з підвищенням посадових окладів прокурорсько-слідчих працівників позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі 90% середньомісячного заробітку.

21 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача із проханням здійснити належний перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 року, подавши відповідну заяву та довідку прокуратури Вінницької області N° 18/233 від 17.06.16 р. про розмір середньомісячного заробітку станом на 1 грудня 2015 р. - 12370 гривень 78 коп. Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області листом від 23.06. 2016р. № 1061/0638/02 повідомило позивача про те, що відсутні підстави для перерахунку пенсії, оскільки чинне на даний час законодавство не містить положень про перерахунок пенсії пенсіонерам, яким призначено пенсії за вислугою років у відповідністю до Закону України «Про прокуратуру».

Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що обмежують зміст та обсяг пенсійних прав. Це змушує позивача звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом. Просить визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду у Гайсинському районі Вінницької області у перерахунку його пенсії у розмірі 90% згідно заяви від 21.06.2016 року в залежності від суми заробітної плати 12370 гривень 78 копійко на відповідній прокурорській посаді станом на 01 грудня 2015 року. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області України провести перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років у відповідності до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії в лютому 2007 року), згідно довідки прокуратури Вінницької області від 17.06.2016р. №18/233 з розрахунку 90% із середнього заробітку в розмірі 12370 гривень 78 копійок з 21 червня 2016 року на підставі Постанови КМУ від 09 грудня 2015 року №1013 та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (з першого числа місяця, що йде за місяцем у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії). У відповідності до ст. 256 КАСУ винести постанову про негайне виконання рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяви про розгляд справи без його участі, надіславши заперечення на позов згідно яких позивачу було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв'язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Враховуючи те, що позивач не звертався із заявою встановленого зразку для перерахунку пенсії (лише відповідно до ЗУ "Про звернення громадян"), не отримував жодного правового акту індивідуальної дії (розпорядження, протокол) в якому йому було відмовлено у перерахунку пенсії, то підстав для оскарження дій чи бездіяльності управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області немає. Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались, зокрема, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а тому з 01.06.2015 року відповідні пенсії не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України з 26.02.2007 року, як пенсіонер, який отримує пенсію за вислугою років призначену за нормами Закону України «Про прокуратуру». Загальний стаж 24 роки 6 місяців 1 день, стаж на посадах прокурорсько-слідчих працівників 17 років 7 місяців 4 дні, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

21.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в зв'язку з тим, що 09.12.2015 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою працівникам прокуратури підвищено заробітну плату та надав довідку з прокуратури Вінницької області №18/233 від 17.06.2016 року про заробітну плату з 01.12.2015року на посаді, при звільнені з якої йому нарахована пенсія, що підтверджується копією даної заявою від 09.06.2016 року (а.с.10-13) та копією довідки з прокуратури Вінницької області №18/233 від 17.06.2016 року (а.с.9).

Проте відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, з посиланням на внесені зміни до Закону України «Про прокуратуру», згідно яких, підстави для перерахунку пенсії з 01.06.2015 року відсутні, що підтверджується копією відповіді від 23.06.2016 року №1061/0631/02 (а.с.14-15).

Вважаючи таку відмову неправомірною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дані спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, КАС України та Законом України «Про прокуратуру» ( № 1789-ХІІ).

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається із ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2007 року, чинної на час призначення пенсії), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2%, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Згідно ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2007 року, чинної на час призначення пенсії) обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2007 року, чинної на час призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до відповідача, позивач просив зробити перерахунок пенсії, а тому, відповідач повинен був провести перерахунок, керуючись ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в чинній редакції Закону станом на день виходу позивача на пенсію).

Суд вважає, що посилання відповідача на внесені зміни до положень ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», щодо відмови в перерахунку пенсії є необґрунтованими тому, що відповідачем застосовано нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Крім того, суд враховує постанови Верховного Суду України від 10.12.2013 у справах №21-348а13 та №21-420а13, в яких ВСУ зазначив, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки прокуратури Вінницької області, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 01.01.2007 року, з розрахунку 90% середнього заробітку.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню

Що стосується доводів відповідача управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про те, що позивач не звертався із заявою встановленого зразку для перерахунку пенсії (лише відповідно до ЗУ "Про звернення громадян"), то вони не заслуговують на увагу з огляду на слідуюче.

Як вбачається із заяви позивача ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області від 21.06.2016 року позивач просить саме здійснити перерахунок пенсії, та додає довідку прокуратури Вінницької області №18/233 від 17.06.2016 року.

Вказану заяву відповідач зареєстрував в порядку Закону України «Про звернення громадян», хоча відповідно до п. 4.2. Постанови Правління УПФ від 25.11.2005 № 22-1«Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" 25.11.2005 № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Пунктом 4.3. вказаного Порядку вказано, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до змісту листа від 23.06.2016 №1061/0631/02 управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області встановлено слідуюче, що відповідач розглядає дану заяву саме як заяву з приводу перерахунку пенсії позивачу, не роз'яснюючи при цьому заявнику, що потрібно звернутися про перерахунок пенсії з заявою відповідного зразка, незважаючи на те, що відповідно до п. 7. Постанови Правління УПФ від 30.07.2015 № 13-1 «Про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України» органи Пенсійного фонду зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно розглядати звернення; забезпечувати реалізацію передбачених законодавством прав осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду; повідомляти осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду, про результати перевірки звернення і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснювати порядок оскарження прийнятого рішення; не допускати безпідставної передачі звернень іншим органам.

Що стосується вимоги позивача щодо виплати різниці в розмірі пенсії то суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2007 року, чинної на час призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач дізнався про порушення своїх прав 21.06.2016 року, суд вважає, що необхідно зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Гайсинському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу ОСОБА_1 з урахуванням проведених виплат, виходячи з 90% заробітної плати на підставі довідки прокуратури Вінницької області №18/233 від 17.06.2016 р., в розмірі 90% від середнього заробітку в розмірі 12370,78 грн. з 01 січня 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 50-1 ч. 1, ч. 13, ч. 17 Закону України "Про прокуратуру", Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»,Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ст.ст.71,94, ст.ст. 99, 138, 160-163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2007 року).

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 01.01.2007 року) в розмірі 90% від середнього заробітку з 01 січня 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 та довідки прокуратури Вінницької області № 18/233 від 17.06.2016 року відповідно якої середній заробіток складає 12370,78 грн., та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії).

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Гайсинському районі Вінницької області.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ О.М. Слісарчук