Справа № 645/3549/16-а
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/3549/16-а
Провадження № 2-а/645/172/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

за участю секретаря судового засіданні - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Башука Олександра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом, яким просить скасувати постанову серії ПС2 № 988682 від 11.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, складену інспектором роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Башуком О.А., провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає фактичним обставинам справи, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. 11.07.2016 року, приблизно об 11 годині ОСОБА_2, керуючи транспортний засобом Рено Лагуна, державний номер НОМЕР_1, рухалася у м. Харкові по проспекту Московському, біля будинку № 256 та була вимушена зупинитися у зв'язку з раптовим запамороченням, оскільки в цей день була спека. За таких обставин вона знизила швидкість руху, увімкнула сигнал повороту та змінила смугу руху, прийнявши вправо в напрямку стоянки біля проспекту Московському, 256, але на стоянці були зайняти всі місця транспортними засобами, та вона вимушено зробила зупинки на узбіччі дороги. Позивачка зазначала, що на виконання вимоги п. 9.9.а ПДР України, вона увімкнула аварійну світлову сигналізацію та намагалася вийти з автомобіля щоб встановити знак аварійної зупинки, але до її транспортного засобу підійшов інспектор Башук О.А.. Вважала, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки вона була вимушена зупинитися у зв'язку з раптовим погіршенням самопочуття.

На підставі викладеного до суду було подано відповідний позов.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просивши про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані суду письмові матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено, що інспектором роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 9888682 від 11.07.2016 року.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Рено Лагуна, державний номерний знак НОМЕР_2, порушила вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинка заборонена), а саме здійснила зупинку та подальшу стоянку у зоні дії знаку п. 3.34, чим порушила вимоги п.п 8.4 в, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КупАП, в зв'язку з чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн..

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто відповідно до ст. 251 КУпАП доказом справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Як пояснила в судовому засіданні позивача інспектором не складався протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, згідно ч.2,4,5 ст. 258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Проте, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне

правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р.№ 1395) постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

В постанові серія ПС2 № 988682 від 11.07.2016 року, винесену інспектором роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Башуком О.А. містяться певні протиріччя. Так, в постанові зазначено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Рено Лагуна, державний номер НОМЕР_1, в інший частин постанови зазначено, що ОСОБА_2, керувала транспортним засобом Рено Лагуна, державний номерний знак НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивачкою надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідно до якого автомобіль Рено Лагуна, яким керувала ОСОБА_2 11.07.2016 року має номерний знак НОМЕР_1..

Вищезазначені протиріччя не усунуті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимогст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушень та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, що позивачем порушено ПДР України, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

В судовому засіданні позивачка пояснювала, що вона здійснила вимушену запинку через погіршення стану здоров'я - запаморочення, після чого одразу увімкнула світлову аварійну сигналізацію.

Пунктом 1.10 ПДР установлено, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до п.15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами п.п.9.9-9.11 цих Правил.

Відповідно до п.9.9.а ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Доводи позивачки щодо вимушеної зупинки в забороненому місці в зв'язку з погіршенням стану здоров'я та щодо вжиття ним передбачених ПДР заходів попередження про таку зупинку не спростовані в судовому засіданні.

Суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не враховано той факт, що позивачка здійснила вимушену зупинку в зв'язку з погіршенням стану свого здоров'я та вжила заходів попередження, внаслідок чого відповідачем передчасно було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1статті 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення(КУпАП).

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача, та саме відповідач зобов'язаний довести правомірність свого рішення.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності власних дій.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час розгляду справи обставини та докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вимога позивача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки справа про притягнення до адміністративної відповідальністю розглядалась уповноваженими органами Національної поліції, а не судом.

Підстави для закриття провадження у справі, встановленіст.157 КАС України, вичерпні і розширеному провадженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Інспектора роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Башука Олександра Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 № 988682 від 11.07.2016 року, що винесена інспектором роти № 8 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції Башуком О.А. про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП в розмірі 225 (двісті двадцять п'ять ) грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя -