Справа № 357/6256/16-а
Суддя: Голуб А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6256/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Голуб А. В. ,

при секретарі - Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 4 справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного Фонду України у місті Білій Церкві Київської області до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 16.05.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено постанову про накладення штрафу в подвійному розмірі 1360 грн. за невиконання УПФУ у місті Білій Церкві рішення суду відповідно до виконавчого листа у справі № 357/516/15-а, стягувачем по якому є ОСОБА_1, цю постанову позивач отримав 25.05.2016 року і вважає її необґрунтованою, постановою старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження у даній справі було зобов'язано УПФУ у місті Білій Церкві Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, в розмірі одної мінімальної заробітної плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної в Законі про державний бюджет України на відповідний календарний рік, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 20 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат. На виконання цього рішення УПФУ у м.Білій Церкві проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, а борг по перерахунку може бути виплачений після надходження цільових коштів, призначених для фінансування цих витрат, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів без відповідного фінансування не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, фінансування вказаних виплат здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а органи ПФУ не є розпорядниками бюджетних коштів, а тому вимоги, викладені у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, є фактично виконаними, в оскаржуваній постанові державним виконавцем не наведені доводи, на підставі яких старший державний виконавець прийшов до висновку про відсутність у боржника поважних причин, які б унеможливлювали виконання боржником судового рішення. Позивач просив суд скасувати постанову старшого державного виконавця про накладення штрафу від 16.05.2016 року за невиконання виконавчого листа у справі № 357/516/15-а.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги позивача та просив в судовому порядку скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Черток Олександра Федоровича від 16.05.2016 року ВП №50319800 про накладення штрафу у подвійному розмірі 1360,00 грн. на Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві за невиконання виконавчого листа № 357/516/15-а.

В суді представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2015 року по справі № 357/516/15-а 2-а/357/184/15 було задоволено частково позов ОСОБА_1 та зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у м.Біла Церква Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення, в розмірі одної мінімальної заробітної плати, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, визначеної в Законі про державний бюджет України на відповідний календарний рік, відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 20 липня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно, з урахуванням сум раніше проведених виплат. Управлінням ПФУ у м.Білій Церкві Київської області було подано апеляційну скаргу на вищевказану постанову. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року апеляційну скаргу УПФУ у м.Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2015 року залишено без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайон ного суду Київської області від 14.04.2015 року залишено без змін.

29.02.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Черток О.Ф. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50319800 щодо примусового виконання виконавчого листа по вказа ній вище справі, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 01.10.2015 року, з наданням семиденного строку на добровільне виконання, яка надійшла на адресу УПФУ у місті Білій Церкві 16.03.2016 року.

В судовому засіданні також встановлено, що на виконання судового рішення УПФУ у місті Білій Церкві розпорядженням № 133558 від 17.03.2016 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, копію розпорядження направлено до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з листом від 17.03.2016 року, в якому вказано на те, що виплата нарахованих коштів можлива після надходження цільових коштів, призначених для їх фінансування, що вбачається з копії цього розпорядження та листа, які знаходяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця Черток О.Ф. від 14.04.2016 року за невиконання вказаного вище рішення суду накладено на боржника штраф в розмірі 680 грн.

16.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повторне накладення штрафу на боржника за невиконання судового рішення в розмірі 1360 грн.

Представник позивача просить суд дану постанову скасувати з тих підстав, що постанова суду про зобов'язання УПФУ у місті Білій Церкві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 фактично виконана, оскільки такий перерахунок згідно судового рішення йому проведено, а виплату доплати може бути здійснено тільки після надходження цільових бюджетних коштів, УПФУ не є розпорядником бюджетних коштів, а тому вина боржника у тому, що рішення суду по даний час в частині виплати коштів є невиконаним, відсутня, УПФУ у місті Білій Церкві на виконання рішення суду здійснено всі можливі дії, передбачені законом та в межах повноважень УПФУ.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.5 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, в т. ч. рішень у справах щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За ч.3 цієї статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

В ч.2 цієї статті визначено перелік документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За змістом статті 1 Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання рішення судів про зобов'язання вчинити певні дії, у тому числі про зобов'язання провести перерахунок та виплатити доплату до пенсії, державним виконавцем організовується в порядку, визначеному статтею 75 вказаного вище Закону.

За ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок, що при вирішенні питання про відповідальність за невиконання рішення державний виконавець повинен пересвідчитись у відсутності об'єктивних причин, що перешкоджають його виконанню.

Враховуючи викладене, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Згідно п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, управління ПФУ у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах є органами ПФУ, підпорядкованими відповідно головним управлінням ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів ПФУ.

Відповідно до п. 4 цього Положення основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Отже, невиконання судового рішення УПФ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Саме до такого висновку зводиться правова позиція, викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року (Справа № 21-66а15), яка відповідно до ст.244-2 КАС України є обов'язковою до виконання.

Крім того, за положеннями ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

А як передбачено ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Отже, суд вважає, що у позивача були поважні причини невиконання судового рішення в повному обсязі, а тому постанова про накладення штрафу є передчасною.

А тому з врахуванням всього вищенаведеного, суд вважає за можливе постанову від 16.05.2016 року про накладення штрафу на боржника скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови позивач одержав 25.05.2016 року, позовну заяву подано до суду 31.05.2016 року.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 23, 116 Бюджетного Кодексу України, ст.63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженим постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року № 28-2, зареєстровано в Мінюсті України 15.01.2015 року за № 41/26486, ст.ст.2,17,18,70,99,103, 159-163, 181, 185,186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Черток Олександра Федоровича від 16.05.2016 року ВП №50319800 про накладення штрафу у подвійному розмірі 1360,00 грн. на Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві за невиконання виконавчого листа № 357/516/15-а.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А. В. Голуб