Справа № 2а-332/10/0570
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2010 року справа №2а-332/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий: Білак С.В.

судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 за довір. ОСОБА_7 за довір.
розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_8 Пенсійного фонду України в м.Торезі Донецької області
на постановуДонецького окружного адміністративного суду
від 09 березня 2010 р.
по адміністративній справі№2а-332/10/0570 (суддя Шальєва В.А. )
за позовомОСОБА_8 Пенсійного фонду України в м.Торезі Донецької області
до треті особи Шостий воєнізований гірничорятувальний загін
простягнення сум витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_8 Пенсійного фонду України у м. Торезі Донецької області звернувся до суду з позовом до Шостого воєнізованого гірничорятувального загону про стягнення сум витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.08.2009 р. по 30.11.2009 р. в розмірі 471702,05 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2009 року в задоволенні позову було відмовлено.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права та зазначає, що судом першої інстанції при винесенні постанови не враховано що позивачем були направлені боржнику повідомлення із розрахунками сум боргу тільки щодо пенсій, призначених та виплачених за п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а не за ст. 14 Закону.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, відповідач - Шостий воєнізований гірничорятувальний загін є платником страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особливий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених КМУ, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Розділ 6 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 р. № 21-1, що затверджує порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачає розмір внесків для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин).

Як вбачається з розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах, відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за період з 01.08.2009 року по 31.11.2009 року за відповідачем, рахується заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 по працівниках підприємства в сумі 471702,05 грн.

Законом України «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування» відшкодування виплаченої пенсії, призначеної на пільгових умовах, не віднесено до складу внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування. Ті обставини, що фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «б» - «з» статті 133 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону є об»єктом оподаткування - збором на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування не відносить зазначені витрати до загальнообов2язкових платежів.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 16 розділу ХV прикінцевих положень, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно правові акти застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугою років.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка передбачала, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату та доставку пенсій, відповідно до п. «б» - «з» цієї статті до досягнення працівником пенсійного віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, в розмірі 50 відсотків по пенсіях, призначених у 1991 році, 60 відсотків у 1992 році, 70 відсотків у 1993 році, 80 відсотків у 1994 році, 90 відсотків - у 1995 році, 100 відсотків з 1996 року було включено відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17 лютого 2000 року № 1461-ІІІ.

На момент прийняття Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про пенсійне забезпечення» не передбачав обов»язку відшкодування підприємствами виплачених працівникам відповідача пільгових пенсій на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що позбавляє загальне відшкодування пільгових пенсій статусу загальнообов»язкового платежу.

Тому, відповідно до абз. 5.п.п. 1 п.2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсій особам які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим КМУ, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в» -«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що плата за фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), яким є відповідач не вноситься.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. ст. 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 Пенсійного фонду України у м. Торезі Донецької області - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 09 березня 2009 року у справі № 2а-332/10/0570 за позовом ОСОБА_8 Пенсійного фонду України у м. Торезі Донецької області до Шостого воєнізованого гірничорятувального загону про стягнення сум витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали складена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 05 травня 2010 року, в повному обсязі складена 07 травня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Головуючий: С.В.Білак

Судді: І.В.Сіваченко

ОСОБА_3