Справа № 22-а/0690/2042/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/2042/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

з участю позивачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі на постанову Коростенського міськрайонного суду від 20 травня 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі, Управління праці та соціального захисту населення Луганської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У вересні 2005 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідачів на її користь недоплачені за 2002-2005 роки кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37,39,48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закону). В обґрунтування позову зазначала, що є потерпілою 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, їй встановлено інвалідність 3 групи, повязану з аварією на ЧАЕС. У спірний період вона працювала та отримувала пенсію. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, доплату до заробітної плати, допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та допомогу на оздоровлення у вказаний період отримувала в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 20 травня 2009 року позов задоволено. З Управління праці та соціального захисту населення Луганської райдержадміністрації на користь позивачки стягнуто 3806 грн. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбаченої ст.37 Закону, за період з 1.09.2002 року по 31.08.2005 року та 2363,5 грн. щорічної допомоги на оздоровлення , передбаченої ст.48 Закону, за цей же період. З Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі на користь позивачки стягнуто 22914 грн. коштів, передбачених ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 1.09. 2002 року по 31.08.2005 року. Дії відповідачів щодо невиплати зазначених коштів визнані неправомірними.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в Луганському районі порушує питання про скасування зазначеної постанови з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що його дії є правомірними, оскільки він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Кошти у розмірах, визначених Законом з Державного бюджету не фінансуються. Крім того, зазначає, що позивачка працює, а тому доплату до заробітної плати повинна отримувати за місцем роботи. Доказів про одержання спірної доплати в УПФ вона не надала.

Постанова суду в даній справі в частині вимог до Управління праці та соціального захисту населення Луганської райдержадміністрації не оскаржується. Тому в цій частині законність зазначеного судового рішення не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус потерпілої 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, їй встановлено 3 групу інвалідності, повязану з аварією на ЧАЕС (а.с. 1,2,6). Позивачка проживає в смт.Лугини, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Частиною 2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених

ч.1 ст.39 Закону.

Задовольняючи вимоги позивачки про стягнення „коштів, передбачених ст.39 Закону, суд першої інстанції виходив з того, що саме на УПФ в Лугинському районі слід покласти обовязок виплатити зазначене підвищення.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо.

Сама позивачка визнала ту обставину, що протягом спірного періоду та по даний час вона працює. Тому відповідно до ч.3 ст.72 КАС такі обставини додаткового доказування не потребують.

Згідно з п.5 ч.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 (надалі Порядок), доплата працюючим громадянам за роботу на території зон радіоактивного забруднення відповідно до ст.ст.39,40 Закону виплачується управліннями праці та соціального захисту населення.

За наведених обставин висновок суду про неправомірність дій Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі та про його обовязок здійснити виплату спірного підвищенння суперечить нормам матеріального права, що згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови та ухвалення нового рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 160,195,196,198,202,205,207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі задоволити.

Скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду від 20 травня 2009 року в частині вимог до Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі, ухваливши в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі про визнання дій протиправними та стягнення коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: