Справа № 816/984/16
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/984/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик Н.І.,

прокурорів - Сорочинської, О.М., Мироненко О.В.,

представника позивача - Левішко Т.В.,

представника відповідача - Дзюбало О.І.,

представника третьої особи - Управління майном комунальної власності - Ткаченко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах , Регіонального відділення Фонду державного майна України у Полтавській області до Полтавської міської ради, треті особи - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2016 року Полтавська місцева прокуратура в інтересах держави в особі, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах , Регіонального відділення Фонду державного майна України у Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської міської ради , треті особи - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття до комунальної власності міста житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36 та вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві та зобов'язання забезпечити прийняття до комунальної власності житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, за ринковою вартістю 7 061 120 грн, по вул. Маршала Бірюзова, 36, за ринковою вартістю 37 136 900 грн, та вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві за ринковою вартістю 36 310 320 грн.

В обґрунтування своїх вимог прокуратура посилалась на те, що всупереч вимогам пункту 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013), статті 8 Закону України "Про приватизацію житлового фонду", приписів Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" відповідачем не прийнято до комунальної власності із державної власності гуртожитки по вул. Харчовиків, 29/3, по вул. Маршала Бірюзова, 36 та Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві, які обліковуються на балансі Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика", визнаного банкрутом згідно із постановою Господарського суду Полтавської області від 12.03.2003. Зазначено, що згідно Єдиного реєстру об'єктів державної власності будинки є державним майном, яке перебуває в оперативному управлінні Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, тому підставою звернення до суду в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області послугувала необхідність захисту інтересів держави, які полягають у забезпеченні збереження державного майна у стані, придатному до експлуатації та його подальшої передачі до комунальної власності міста для задоволення гарантованих Конституцією України прав громадян на житло, які порушуються внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Прокурори та представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Свою незгоду з позовними вимогами він мотивував тим, що Колективним підприємством "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" не виконано усіх передбачених чинним законодавством умов для передачі житлових будинків у комунальну власність, зокрема, не надано технічної документації на будинки, не передано відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, не наданий повний пакет правовстановлюючої та технічної документації на кожен з об`єктів житлового фонду, зокрема інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж електо-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, землевпорядна документація.

Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог також заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України зокрема закріплено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку із пропуском першим заступником керівника Полтавської місцевої прокуратури встановлених ст. 99 КАС України строків звернення до адміністративного суду. Зокрема представник відповідача зазначив, що питання, яке є предметом вказаного адміністративного позову щодо прийняття до комунальної власності міста житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36 та вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві, порушувалося в рішенні Господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 про визнання банкрутом Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" та зобов'язання виконавчий комітет Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності без додаткових умов гуртожитки, які обліковуються на балансі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика".

Отже, на думку представника відповідача, події або факти бездіяльності Полтавської міської ради тривають понад 10 останніх років і пов"язані з обставинами, які мали місце задовго до дати звернення першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури до суду із вказаним позовом.

Прокурор стверджує, що строк звернення до адміністративного суду не пропущено тому, що 02.02.2016 до прокуратури міста Полтави надійшов лист КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" №02-01/26 від 29.01.2016, за підписом ліквідатора підприємства Болтіка С.М., з проханням звернутися до суду з позовом про зобов"язання Полтавської міської ради прийняти до комунальної власності міста житлові будинки по вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36 та вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві (а.с.19). Звернення ліквідатора мотивоване тим, що у підприємства відсутні кошти на відновлення недостатньої технічної документації.

Полтавською місцевою прокуратурою проведено вивчення стану збереження у належному стані державного майна - житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36 та вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві, за наслідками якого встановлено численні порушення законодавства у сфері комунальної власності та реалізації прав громадян на житло в діяльності Полтавської міської ради.

За результатами перевірки встановлено, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області протягом тривалого часу не вживало належних заходів щодо захисту інтересів держави та реалізації повноважень щодо зобов"язання Полтавської міської ради забезпечити прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Полтави вказаних житлових будинків. Вказані факти стали підставою для звернення 29.06.2016 першого заступника прокурора міста Полтави до суду із позовом до Полтавської міської ради.

З урахуванням вище встановленого, суд приходить до висновку, що прокурором не пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 визнано банкрутом Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" та зобов'язано виконавчий комітет Полтавської міської ради у відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прийняти до комунальної власності без додаткових умов гуртожитки, які обліковуються на балансі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" (а.с.23).

Відповідно до витягів з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" є балансоутримувачем державного майна - житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, по вул. Маршала Бірюзова, б.42, по вул. Маршала Бірюзова 36 у м. Полтаві (а.с. 30-32).

Вказані житлові будинки під час приватизації державного майна орендного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" не увійшли до статутного капіталу господарського товариства, та залишилися на балансі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика", як державне майно, про що зазначено у листі Фонду державного майна України від 17.12.2014 № 10-15-17545 (а.с. 29).

Ліквідатор КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" на виконання вимог постанови Господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 листом за № 207 від 16.09.2014 (а.с.24) звернувся до Виконавчого комітету Полтавської міської ради з проханням прийняти в комунальну власність, зокрема, житлові будинки по вул. Маршала Бірюзова, 36, по вул. Маршала Бірюзова, 42, по вул. Харчовиків, 29/3.

Також, листом від 22.10.2014 №05-03-5005 перший заступник начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області звернувся до Полтавської міської ради з проханням розглянути питання прийняття вищевказаних житлових будинків до комунальної власності територіальної громади м. Полтави (а.с. 26).

У відповідь, Виконавчим комітетом Полтавської міської ради листом від 17.11.2014 №04.2-28/1/10664, повідомлено першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, що розгляд питання стосовно прийняття до комунальної власності міста житлових будинків за адресою вул. Маршала Бірюзова, 36 та вул. Маршала Бірюзова, 42 буде проводитися за зверненням арбітражного керуючого КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" разом з наданням відповідної технічної документації на будинки та документів, що встановлюють право на нього (а.с. 27).

У зв`язку з тим, що Полтавською міською радою не було прийнято жодного рішення стосовно прийняття зазначених житлових будинків до комунальної власності міста, ліквідатор КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" направив на адресу Полтавської міської ради лист від 06.07.2015 за № 02-01/246 (а.с. 20) з проханням прийняти в комунальну власність міста об`єкти соціальної сфери, зокрема, житлові будинки по вул. Маршала Бірюзова, 36, по вул. Маршала Бірюзова, 42, по вул. Харчовиків, 29/3.

Крім того, листом від 04.11.2015 за № 02-02/358 (а.с. 21) ліквідатор КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" просив Виконавчий комітет Полтавської міської ради прийняти в комунальну власність міста об`єкти соціальної сфери, зокрема, житлові будинки по вул. Маршала Бірюзова, 36, по вул. Маршала Бірюзова, 42, по вул. Харчовиків, 29/3.

Виконавчий комітет Полтавської міської ради листом від 23.11.2015 № 04.2-28/1/10248 (а.с. 22) повідомив, що відповідний проект рішення про прийняти в комунальну власність міста житлових будинків по вул. Маршала Бірюзова, 36, по вул. Маршала Бірюзова, 42, по вул. Харчовиків, 29/3, буде підготовлено на розгляд профільної депутатської комісії після отримання визначеного діючим законодавством пакету документів. Зі змісту вказаного листа, вбачається, що, насамперед, такими документами є правовстановлююча документація на кожний з об`єктів, засвідчені належним чином копії технічних паспортів з відміткою про проведення поточної інвентаризації, акти вводу в експлуатацію будинків, інвентарні справи, схеми розмежування балансової належності всіх комунальних мереж, землевпорядна документація.

У відповіді від 17.11.2014 № 04.2-28/1/19664 (а.с. 27) на запит першого заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна України в Полтавській області від 22.10.2014 № 05-03-5005 (а.с. 26) Виконавчий комітет вказав на невиконання арбітражним керуючим всіх умов, які встановлено Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ, організацій від 06.11.1995 № 891. Безпосередньо вказано на не передання відповідним комунальним підприємствам зовнішніх мереж електро-, газо-, водопостачання і водовідведення, що унеможливлює передачу об`єкту в комунальну власність (зворотній бік а.с. 27).

Таким чином, житлові будинки за адресами вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36, Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві до комунальної власності міста не прийнято, що стало підставою для звернення першого заступника прокурора міста Полтави в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області до суду із позовом до Полтавської міської ради.

Згідно положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може звернутися до суду щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини 3 статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992, Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та інших законодавчих та підзаконних нормативних актів.

Згідно із частиною 9 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" № 2482-ХІІ від 19.06.1992 в разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (у тому числі гуртожитки) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Як встановлено судом, постановою Господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" визнано банкрутом та зобов'язано виконавчий комітет Полтавської міської ради у відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прийняти до комунальної власності без додаткових умов гуртожитки, які обліковуються на балансі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" (а.с. 23).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 № 2343-ХІІ (в редакції, чинній на дату винесення постанови) усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів державного житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Частиною 13 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в чинній редакції також передбачено, що у разі ліквідації підприємства - банкрута, зобов'язаного згідно із законодавством передати територіальній громаді об'єкти житлового фонду, в тому числі гуртожитки, дитячі дошкільні заклади та об'єкти комунальної інфраструктури, арбітражний керуючий (ліквідатор) передає, а орган місцевого самоврядування приймає такі об'єкти без додаткових умов у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 3 статті 4-1 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 № 147/98-ВР визначено, що рішення щодо передачі об'єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об'єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Відповідно до частини 5 статті 7 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 статті 7 зазначеного Закону встановлено, що право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

В силу положень частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. З огляду на викладене, право комунальної власності на гуртожитки виникає з дня його державної реєстрації.

Порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій визначено Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891 (надалі - Положення № 891).

Відповідно до пунктів 2, 3 Положення № 891 передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду, у тому числі житлові будинки.

Відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно.

Разом з відомчим житловим фондом передаються відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо).

З аналізу пункту 3 Положення № 891 можна дійти висновку, що зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення підлягають передачі відповідним комунальним підприємствам одночасно із передачею житлового фонду у комунальну власність, а відтак твердження відповідача, що передача зовнішніх мереж є передумовою прийняття у комунальну власність житлового фонду є безпідставними.

Крім того, Виконавчим комітетом Полтавської міської ради взагалі не з'ясовано, чи перебувають на балансі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" відповідні зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, що підлягають передачі відповідним комунальним підприємствам.

Згідно із пунктом 8 Положення № 891 передача відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться разом з відповідною технічною документацією на будинок (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж та інші), а також документами, що встановлюють право на нього.

У разі відсутності необхідної технічної документації вона відновлюється за рахунок підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд у комунальну власність.

Як встановлено судом, копії технічної документації, а саме: технічні паспорти на житлові будинки, акти розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, однолінійні електричні схеми, акти розмежування балансової належності газових мереж і експлуатаційної відповідальності сторін, схеми підключення, схеми водопостачання та водовідведення та іншої документації були надані КП «Полтавська бавовнопрядильна фабрика» відповідачу, однак дії щодо оформлення прийняття у комунальну власність жилих будинків відповідачем не здійснено.

Аналіз положень законодавства свідчить, що питання дотримання встановленого порядку та форми прийняття в комунальну власність житлових будинків (визначення технічного стану гуртожитків, визначення та передача зовнішніх мереж електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівель, які призначені для обслуговування цього фонду, відсутність фінансування видатків, пов'язаних з передачею об'єктів житлового фонду, житлових будинків, підготовка і оформлення актів приймання-передачі тощо) не може впливати на обов'язок Полтавської міської ради щодо виконання вимог Конституції України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" стосовно прийняття житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36, Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві у комунальну власність територіальної громади м. Полтави, оскільки визначені в підзаконних актах механізми реалізації норм Закону не можуть підмінювати (замінювати) ці норми Закону, змінювати його суть та перешкоджати його виконанню.

Крім того, норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнавання його банкрутом" передбачають обов'язкове передання об'єктів житлового фонду, виявлених під час ліквідаційної процедури, до комунальної власності територіальних громад міста. При цьому таке передання є безумовним, тобто відбувається без жодних додаткових умов.

Вище перераховані вимоги законодавства Полтавська міська рада не виконала. Не виконано Полтавською міською радою і рішення Господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 в частині зобов'язання виконавчого комітету Полтавської міської ради у відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прийняти до комунальної власності без додаткових умов гуртожитки, які обліковуються на балансі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика". Обгрунтовуючи в своїх запереченнях вказану бездіяльність представник відповідача зазначив, що рішення Господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 стосується зобов"язання виконавчого комітету Полтавської міської ради, а тому воно не може виконуватися Полтавською міською радою.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-р сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу положень частин 1, 2 статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Згідно із статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 51 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання згоди на передачу об'єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об'єктів з комунальної у державну власність.

В силу вимог частини 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" права суб'єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Полтавська міська рада є саме тим суб'єктом, який повинен прийняти до комунальної власності спірні житлові будинки.

Однак, як встановлено судом, відповідні рішення Полтавською міською радою не приймалися.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

З огляду на те, що Полтавською міською радою не вжито усіх заходів щодо прийняття у комунальну власність житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, та по вул. Маршала Бірюзова, 36, вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві відповідно до вимог чинного законодавства, що у свою чергу унеможливлює реалізацію законних прав мешканців спірних житлових будинків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Полтавської міської ради щодо неприйняття до комунальної власності міста житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, та по вул. Маршала Бірюзова, 36, вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Прийняття у комунальну власність спірних будинків передбачає у даному випадку ухвалення відповідного рішення по прийняття житлових будинків до комунальної власності без висунення додаткових умов, в тому числі умови попередньої передачі КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" зовнішніх мереж електро-, газо-, тепло-, водопостачання та водовідведення, надання технічної документації, правовстановлюючої та землевпорядної документації, а також державну реєстрацію права комунальної власності на вказані житлові будинки.

Відповідний обов'язок щодо забезпечення прийняття у комунальну власність гуртожитків підлягає виконанню відповідачем шляхом прийняття необхідних рішень до досягнення відповідного результату в межах наданих законодавством повноважень.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зобов'язати Полтавську міську раду ухвалити рішення про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Полтави житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, та по вул. Маршала Бірюзова, 36, вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві.

В частині позовних вимог про зобов'язання відповідача прийняти житлові будинки за визначеною позивачем ринковою вартістю, суд вважає за необхідне відмовити, з огляду на те, що вказана вартість ґрунтується на інформації ПП "Полтавське бюро технічної інвентаризації" від 19.01.2015 щодо середньої ринкової вартості 1 кв м приміщень у м. Полтаві, яка не є належним доказом ринкової вартості спірних житлових будинків. Крім того, чинним законодавством не передбачено обов'язку органу місцевого самоврядування приймати житлові будинки саме за ринковою вартістю.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі, уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, Регіонального відділення Фонду державного майна України у Полтавській області до Полтавської міської ради, треті особи - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Полтавської міської ради щодо неприйняття до комунальної власності міста житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, вул. Маршала Бірюзова, 36 та вул. Маршала Бірюзова, 42 у м. Полтаві.

Зобов'язати Полтавську міську раду ухвалити рішення про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Полтави житлових будинків по вул. Харчовиків, 29/3, по вул. Маршала Бірюзова, 36 та Маршала Бірюзова, 42 у місті Полтаві.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2016 року.

Суддя Ф.Ф. Соколенко