Справа № 495/4121/16-а
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2016-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/4121/16-а
ПОСТАНоВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

при секретарі: Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сектора державної реєстрації прав на нерухоме майно юридичного управління Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сектору державної реєстрації прав на нерухоме майно юридичного управління Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (ОСОБА_2) ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та просить суд скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 19.08.2011 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2 на дачний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_2, яка після розлучення та зміни прізвища стала ОСОБА_2, є власником дачного будинку АДРЕСА_1, загальною площею 640,2 кв.м., житловою - 419,0 кв.м. на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.07.2011 року по справі № 2-3588/2011. За вказаною ухвалою 19.08.2011 року в КП «Білгород-Дністровське БТІ» ОСОБА_2 зареєструвала право власності, що вбачається з витягу НОМЕР_2 від 19.08.2011 року, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В подальшому, Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, було скасовано ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.07.2011 року по справі № 2-3588/2011.

На сьогоднішній день ОСОБА_1 є власником земельної ділянки на якій розташований вказаний дачний будинок АДРЕСА_1 вважає, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 на дачний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, має бути скасованою у зв'язку із скасуванням підстави для такої реєстрації - ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.07.2011 року у справі № 2-3588/2011.

Позивач у судове засідання не з'явився, його представник - ОСОБА_4, в судовому засіданні повністю підтримав позовну заяву, навів доводи на її обґрунтування та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, її представник - ОСОБА_5, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви посилаючись на наявність цивільного спору в апеляційному суді Одеської області про оскарження прав власності позивача на земельну ділянку на якій розташований спірний нерухомий об'єкт. Також ОСОБА_5 наголошувала на відсутність самого предмету даного судового розгляду, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже скасована реєстрація права власності ОСОБА_2 на вказаний дачний будинок, на підтвердження чого надала копію рішення державного реєстратора про скасування та Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені у позовній заяві та запереченнях до неї доводи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2011 року по справі № 2-3588/2011 було затверджено мирову угоду сторін та закрито провадження по справі в порядку ст. 175, п. 4 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Відповідно до умов мирової угоди ОСОБА_2 прийняла в рахунок погашення боргового зобов'язання ОСОБА_6, ОСОБА_7 за договором позики від 10.02.2010 року нерухоме майно: дачний будинок - котедж літ «61», загальною площею 640,2 кв.м., та складається з 1) приміщення першого поверху, загальною площею 205,3 кв.м., складається з: 1-хол 24, 1 кв.м., 2-гостьова 52,7 кв.м., 3-кімната 20,4 кв.м., 4-гардеробна 6,5 кв.м., 5- туалет 4,3 кв.м., 6-душ 2,3 кв.м., 7-гардеробна 5,3 кв.м., 8-санвузол 11,3 кв.м., 9-туалет 3,0 кв.м., 10-щитова 4,1 кв.м., 11-кухня 12,2 кв.м., 12-кімната 14,5 кв.м., 13-коридор 6,4 кв.м., 14-кімната 14,8 кв.м., 15-кімната 21,2 кв.м., 16-комора 2,2 кв.м.; 2) приміщення другого поверху, загальною площею 208, 3 кв.м., складається з: 17-коридор 42,6 кв.м., 18-туалет 3,2 кв.м., 19-туалет 4,0 кв.м., 20-душ 1,2 кв.м., 21-хол 20,2 кв.м., 22-пральня 8,8 кв.м., 23-котельна 9,5 кв.м., 24-кімната 19,0 кв.м., 25-кімната 14,9 кв.м., 26-кімната 14,6 кв.м., 27-кімната 12,6 кв.м., 28-кімната 12,1 кв.м., 29-кімната 26,0 кв.м., 30-кімната 19,6 кв.м.; 3) приміщення третього поверху, загальною площею 226, 6 кв.м., складається з: 31-сходи 8,8 кв.м., 32-туалет 4,4 кв.м., 33-душ 1,1 кв.м., 34-кухня 28,9 кв.м., 35-тринажерна зала 59,4 кв.м., 36-кімната 36,5 кв.м., 37-комора 6,8 кв.м., 38-більярдна 80,7 кв.м.; Господарський блок літ. «62»; Господарський блок літ. «63»; Навіс літ «64»; Навіс літ «65»; Душ літ «66»; Навіс літ «67»; Споруди літ.літ. «68-75», що розташоване на земельній ділянці площею 0,1780га, за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, на підставі вказаної ухвали суду ОСОБА_2 стала власницею зазначеного нерухомого майна.

19 серпня 2011 року реєстратором Комунального підприємства «Білгород-Дністровське БТІ», яке на той час було уповноважено державою на здійснення реєстрації речових прав, на підставі вказаного рішення, було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на дачний будинок АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер запису 177 в книзі 1, що підтверджується витягом про державну реєстрацію НОМЕР_2 від 19.08.2011 року.

Після зміни прізвища та імені ОСОБА_2 стала ОСОБА_2, що вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками процесу.

16.12.2015 року апеляційний суд Одеської області за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 - позивача по справі, на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2011 року у справі № 2-3588/2011 вирішив апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2011 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції, в частині скасування державної реєстрації права власності у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, оскільки оскаржуваною ухвалою зазначене питання не вирішувалось.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку; органи місцевого самоврядування сільських населених пунктів.

За частиною 2 ст. 6 Закону: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень у сфері державної реєстрації прав відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав: проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; забезпечує ведення Державного реєстру прав; надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

При цьому, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки 16.12.2015 року апеляційний суд Одеської області своєю ухвалою скасував ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 2-3588/2011 від 01.07.2011 року, яка була підставою для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна - дачний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (ОСОБА_2) ОСОБА_2, то відповідно державна реєстрація права власності за вказаною особою на зазначений об'єкт нерухомого майна належить до скасування.

Процедура прийняття і розгляду заяв щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, права та обов'язки суб'єктів, що є учасниками зазначеної процедури, визначається Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року.

Згідно з п.2.6 розділу ІІ Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 року, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначає Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року.

Відповідно до абз.1 п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується (ч.2 ст. 26 Закону).

При цьому, згідно з абз.2 п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011 року, у разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Як вбачається з наданих представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5, доказів про скасування речового права її довірителя, а саме з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в графі «відомості про реєстрацію до 01.01.2013р.» зазначено наступне: Реєстр прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_1, 08.11.2012 00:00:00, реєстратор КП «Білгород-Дністровське БТІ». Таким чином, з моменту запровадження з 01.01.2013 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, записи про реєстрацію права власності вчиненні до цього часу зберігаються в старому Реєстрі прав власності на нерухоме майно, тому, вносячи нові записи про зміну або припинення зареєстрованого речового права державний реєстратор створює в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно новий запис про реєстрацію права власності, в даному випадку така реєстрація була здійснена 27.05.2016 року о 11 годині 23 хв., після чого вносить запис про зміну/скасування речового права, зокрема, 27.05.2016 року о 11 годині 35 хвилин державним реєстратором було внесено запис про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2

Проте, в старому Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про наявність зареєстрованого права власності за третьою особою ОСОБА_2 на вказаний дачний будинок залишився, тому, як зазначив представник позивача і з чим погоджується суд, за вимогою Закону, для уникнення юридичних непорозумінь та підтвердження факту припинення зареєстрованого права власності, необхідна наявність судового рішення про скасування рішення державного реєстратора.

Таким чином, з урахуванням зазначених норм законів та встановлених фактів, суд дійшов висновку, що рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (ОСОБА_2) на дачний будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, слід скасувати. Доводи представника ОСОБА_5 про відсутність предмету розгляду є помилковими.

Позивачем вимоги про визнання за ним право власності на вказаний дачний будинок суду не заявлялись, правовий статус дачного будинку, відноситься він до категорії самочинно збудованих чи ні, та правомірність набуття позивачем у власність земельних ділянок судом не розглядається, відповідні питання не вирішуються в межах даного провадження. Тому, під час прийняття рішення, суд не враховує доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, щодо вказаних питань та не надає їм відповідну правову оцінку.

У відповідності з ч.1 ст. 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи належить задовольнити позовні вимоги або відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

При цьому, варто зазначити, що на сьогоднішній день власником земельної ділянки на якій розташований спірний дачний будинок є позивач, що представником третьої особи не заперечувалось в судовому засіданні. Ствердженням представника ОСОБА_5 про наявність цивільного спору в апеляційному суді Одеської області про визнання неправомірними та скасування рішень Затоківської селищної ради, свідоцтв про право власності на земельні ділянки та визнання недійсними договори купівлі-продажу за якими позивач надбав право власності на земельні ділянки, суд не надає оцінку достовірного доказу відсутності у позивача правових підстав для звернення до суду з відповідною вимогою, оскільки станом на час розгляду справи та винесення судового рішення позивач є власником вказаної ділянки, його речове право належним чином зареєстроване та чинне.

Відповідно до підпункту г) пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р.

Саме тому, правомочності власника земельної ділянки прямо залежать від правового режиму нерухомого майна, що розташоване на ній, одночасно така залежність кореспондується і правомочностям власника (володільцю, користувачу) самого нерухомого майна, що свідчить про наявність у позивача правових підстав для звернення до суду з відповідною вимогою, оскільки саме його права можуть потерпіти певні зміни чи бути обмеженими з боку ОСОБА_2

У відповідності до ч.1, 4 ст.6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена цим Кодексом.

Наголошення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, на тому, що лише попередні власники дачного будинку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають право на звернення до суду з відповідною вимогою про скасування рішення про державну реєстрацію права власності також є помилковими.

До того ж, згідно з ч.1 ст. 52 КАС України, суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Відповідно до копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісної власності, було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на дачний будинок - котедж літ. «61», розташований в АДРЕСА_1. На думку представника ОСОБА_5, у випадку задоволення позову ОСОБА_1 та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, суд втрутиться у процес здійснення судочинства іншим судом та порушить судову заборону на розпорядження майном.

Разом з тим, як зазначалось вище, апеляційний суд Одеської області 16.12.2015 року скасував судове рішення, на підставі якого за ОСОБА_2 було зареєстроване право власності на дачний будинок, який нібито наразі є спільним та спірним майном подружжя. При цьому наявність обтяження та позовного провадження не стали перешкодою для розгляду апеляційної скарги чи зупинення провадження за її розглядом.

Крім того, відповідно до вищезазначеної Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що була надана суду представником ОСОБА_2, 27 травня 2016 року, державний реєстратор провів реєстрацію та скасування реєстрації права власності на нерухомий об'єкт, що свідчить про відсутність судового обтяження щодо вказаного об'єкту в згаданому реєстрі, хоча обтяження накладене в 2014 році у час коли вже функціонував новий реєстр. Доказів, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з зазначенням наявності зареєстрованого обтяження на дачний будинок на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 20.11.2014 року, представник ОСОБА_8 суду не надала. Таким чином, враховуючи також ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.12.2015 року, суд приходить до висновку про відсутність обтяження відносно спірного об'єкту на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси 2014 року, протилежне суду не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону, у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом (ч. 1, 5 ст. 12 Закону).

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Беручи до уваги викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.. 19 Конституції України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 52, 69-71, 86, 94, 122, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сектора державної реєстрації прав на нерухоме майно юридичного управління Білгород-Дністровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (ОСОБА_2) ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 19.08.2011 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2 на дачний будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова може бути оскаржена в Одеський апеляційний адміністративний суд через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: