Справа № 813/200/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року справа № 813/200/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії, стягнення шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області, в якому просить:

1) визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, щодо вимоги оплати оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій у розмірі 238,32 грн.

2) визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України.

3) зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області утриматися від вимоги від громадян України оплати оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та оплати бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій у розмірі 238,32 грн., а також надання копії паспорта громадянина України.

4) зобов'язати повернути матеріальні збитки у сумі 354,62 грн.

5) зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області виплатити моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що для виїзду за кордон його неповнолітній син ОСОБА_2 надав необхідні документи, які вимагала працівниця Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області та які зазначені на веб-сайті Державної міграційної служби України, в тому числі квитанції на оплату послуг: держмито - 170 грн.; оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон - 87,15 грн., бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій - 238,32 грн. Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки він змушений оплатити додаткові необов'язкові платежі. Посилається на постанову Верховного суду України від 03.12.2013 року згідно якої вимоги Державної міграційної служби України надати документи та сплатити платежі за оформлення та видачу паспорта, не передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та «Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 № 231, які спеціальними правовими актами, що регулюють ці правовідносини, є безпідставними.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву в якому зазначив, що згідно статті 1 Закону України «Про адміністративні послуги» від 06.09.2012 року № 5203-VI оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон є адміністративною послугою, спрямованою на набуття громадянами України права виїзду за кордон, а підрозділи ДМС України - суб'єкти, які надають цю адміністративну послугу. Даний закон вводить поняття «адміністративного збору» як єдиної плати за адміністративну послугу на заміну державного мита та інших видів платежів. Оскільки адміністративна послуга з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон передбачає видачу бланка її замовник сплачує 495,47 грн. Вважає, що оскільки відповідачем здійснюється щоденне перерахування коштів, отриманих за надані адміністративні послуги підстави для повернення позивачу коштів сплачених за оформлення паспорта для виїзду за кордон немає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, а тому суд ухвалив розглядати справу без його участі.

Суд заслухав пояснення позивача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся з заявою до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Головне державної міграційної служби України у Львівській області надало відповідь від 19 червня 2016 року за № 11779 за результатами розгляду звернення в якому вказало, що для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон необхідно подати:

- заяву-анкету,

- Паспорт громадянина України (для осіб, що досягли шістнадцятирічного віку та постійно проживають на території України)

- свідоцтво про народження (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон особі, що не досягла шістнадцятирічного віку);

- відповідні документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів, або оригінал і копію документа про звільнення від таких платежів;

- заяву про відмову від внесення інформації (у тому числі відцифрованих відбитків пальців рук) до безконтактного електронного носія, що імплантований до паспорта для виїзду за кордон (у разі потреби). У разі оформлення паспорта особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, таку заяву від її імені подають батьки (якщо батьки не перебувають у шлюбі, той з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачі, опікуни, піклувальники або інші представники чи представники закладів, які виконують функції опікунів чи піклувальників над цією особою. Заява від другого з батьків не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства;

- у разі оформлення паспорта особі, що не досягла дванадцятирічного віку, або особі, яка не може пересуватись самостійно у зв'язку із тривалим розладом здоров'я, що підтверджується відповідною довідкою лікувального закладу, може бути подано дві кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра та одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого зображення особи шляхом сканування.

Судом встановлено, що позивачем для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон були надані вище перелічені документи та сплачено держмито - 170 грн.; за оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон - 87,15 грн. та за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій - 238,32 грн. Копії квитанцій про сплату коштів в розмірі 87,15 грн. та 238,32 грн. долучено позивачем до матеріалів справи.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року № 3857-XII врегульовано порядок реалізації права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок.

Згідно з ст. 1 Закону громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну.

Документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (ст. 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України").

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення паспорта громадянам України, які постійно або тимчасово проживають за кордоном і досягли 16-річного віку, - за їх особистим клопотанням про отримання паспорта або через їх законних представників до закордонних дипломатичних установ України. Громадяни України, які постійно проживають за кордоном, можуть звернутися з клопотанням про отримання паспорта також до Міністерства закордонних справ України. Оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон.

Крім того, статтею 7 названого Закону закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України підлягають опублікуванню.

Саме на реалізацію наведеної бланкетної норми, Кабінетом Міністрів України 31.03.1995 року було прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Так, у пункті 10 згаданих Правил закріплено, що для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається:

1) заява-анкета встановленого зразка;

2) паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається);

3) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи;

4) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

5) квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Справляння державного мита за видачу паспорта також закріплено пунктом 9 Правил №213.

Відповідно до статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» №7-93 від 21.01.1993 року платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Пунктом 5 статті 2 та підпунктом «б» пункту 6 статті 3 названого Декрету закріплено, що державне мито справляється за видачу документів на право виїзду за кордон і про запрошення в Україну осіб з інших країн, за продовження строку їх дії та за внесення змін до цих документів та становить 170 грн.

Жодних інших платежів вні Законом №3857-ХІІ, ані Порядком №231 на момент звернення позивача з заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон не передбачено.

Посилання відповідача на пункт 27 постанови Кабінету Міністрів України №795 від 04.06.2007 року «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби, і розміру плати за їх надання» у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 26.10.2011 року в обгрунтування правомірності стягнення плати за надання послуг з оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн та пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №1098 від 26.10.2011 року «деякі питання надання підрозділами Міністерства внутрішніх справ та Державної міграційної служби платних послуг» в обгрунтування правомірності стягнення вартості бланка такого паспорта, суд до уваги не приймає.

Так, відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року, винесеної у справі №21-441а13, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що сплата установленого Декретом державного мита за видачу громадянам України паспорта для виїзду за кордон покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом №3857-ХІІ та Правилами №231 спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.

Таким чином позовні вимоги позивача, щодо визнання дії відповідача протиправними щодо вимоги оплати 87,15 грн. - за надання адміністративної послуги та 238,32 грн. - витрати, пов'язані з придбанням бланкової продукції, для оформлення паспорта громадянина України для виїзду підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України, то така задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до пункту 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено надання паспорта.

Так як позивачем не подано доказів вимоги Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області надати копії паспорта у задоволенні позовної визнати про визнання неправомірними дії відповідача, щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України слід відмовити.

Позовна вимога про зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області утриматися від вимоги від громадян України оплати оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та оплати бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій у розмірі 238,32 грн., а також надання копії паспорта громадянина України не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті ( вчинені ) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із роз'яснень пункту 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 № 7 у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобовязати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобовязання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Щодо позовної вимоги позивача повернути йому матеріальні збитки у сумі 354,62 грн., суд зазначає, що таку слід задоволити частково в розмірі 339 грн. В іншій частині повернення матеріальних збитків в розмірі 15,62 грн., не підлягає задоволенню так як чинним законодавством не передбачено застосування індексу споживчих цін при стягненні матеріальної шкоди. Так як суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України, то і в стягненні 1 гривні на виготовлення копії паспорта слід відмовити.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За змістом статей 23 та 1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення моральної шкоди в необхідності затрат особистого часу на підготовку звернень та на судові засідання, через що в нього виникли душевні страждання..

Суд дійшов висновку, що, доводи позивача про завдання йому моральної шкоди не підтверджені належними та допустимими доказами. Тому позов і в цій частині є безпідставним.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість дій, які полягають у стягненні з ОСОБА_1 87,15 грн. як сплати вартості оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і 238,32 грн. як плати за вартість бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон з урахуванням вимог встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з тим, що ухвалою суду від 17.02.16 р. позивача звільнено від сплати судового збору, позивачем такий не сплачувався, відсутні підстави для стягнення на його користь судового збору з відповідача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати дії головного управління державної міграційної служби України у Львівській області щодо вимоги оплати 87,15 грн. - за надання адміністративної послуги та 238,32 грн. - витрати, пов'язані з придбанням бланкової продукції, для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон - протиправними.

Стягнути з Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 339 (триста тридцять дев'ять) грн. 00 коп.

В решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 15.08.2016 року.