Справа № 206/4187/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4187/16-а
Провадження № 2-а/206/90/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2016року

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:головуючого судді: Зайченко С.В., при секретареві:Чинник М.К., розглянувши в порядку ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив скасувати постанову ДР №106718 по справі про адміністративне правопорушення від 10.07.2016 року, а справу закрити, мотивуючи тим, що постановою серії ДР №106718 від 10.07.2016 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та призначено штраф у розмірі 425 грн. Вважає дану постанову незаконною, оскільки його було визнано винним у порушенні правил зупинки в межах дії знаку «зупинка громадського транспорту». Однак він не зупинявся, а лише зайняв праву полосу і шукав собі місце для зупинки автомобіля, яким він керував. Також в постанові не міститься жодної інформації про посадову особу, яка склала постанову та на нього накладений штраф у розмірі, який не відповідає санкції статті.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, про причини не явки суду не повідомив.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що 10.07.2016 р. була складена постанова серії ДР №106718, в якій зазначено, що позивач 10.07.2016 р. о 16 год. 05 хв. в м. Дніпропетровськ по вул. Робоча,164 керуючи автомобілем здійснив зупинку ближче 30м від зупинки громадського транспорту, чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, судом робився виклик відповідача в судове засідання для надання пояснень, однак, відповідач його проігнорував, а у постанові від 10 липня 2016 року не наведено будь-якої оцінки вказаних доказів вчинення позивачем правопорушення, оскільки доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано заперечень проти позову та доказів на спростування доводів позивача.

Інших доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення судом не встановлено.

Також судом робився запит про надання відповідачем для огляду в судовому засіданні оригіналу постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Однак на запит суду відповідач надіслав відповідь, що для надання постанови необхідно, зокрема зазначити, співробітник якого підрозділу складав дану постанову.

Як вбачається з постанови, яка міститься в матеріалах справи, такі відомості посадовою особою при її складанні не були внесені, що є порушенням вимог ст.256 КУпАП.

Окрім цього, на позивача у вищезазначеній постанові накладений штраф у розмірі більшому, ніж передбачений санкцією статті 122 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову.

Тому на підставі вищезазначеного, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про закриття провадження у справі, то суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до статті 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 106718 від 10 липня 2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Зайченко