Справа № 331/5324/16-а
Суддя: Світлицька В. М.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/150/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Світлицької В.М.

за участю секретаря Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Курило Аліни Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Курило А.С. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Курило А.С. від 17.07.2016 р. № 146586 (серія ДР) на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_1, 17.07.2016 р. о 21 год. 56 хв. за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1 здійснено стоянку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту, чим порушив п. 15.9 е) ПДР. ОСОБА_1 з зазначеною постановою не згоден, оскільки в оскаржуваній постанові не визначена об'єктивна сторона правопорушення - місце та суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за вказане порушення. Зокрема, у графі постанови «місце скоєння адміністративного правопорушення» вказано: «м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1, Комунарівський район». А при описі по суті правопорушення іспектором поліції вказано, що ОСОБА_1 «здійснено стоянку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту». Так, у п. 15.9 е) ПДР, на порушення якого посилається інспектор, відсутнє поняття «зупинка громадського транспорту», натомість визначено про заборону зупинки автотранспорту ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів. Будь-яких дорожніх знаків, які забороняють стоянку та зупинку біля будівлі за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), 1 також немає. Відповідної схеми розміщення забороненого місця стоянки та дислокації відносно нього автомобіля матеріали адміністративної справи не містять. В описі суті правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснено стоянку у забороненому місці, однак ці дії у постанові кваліфіковано як порушення п. 15.9 е) ПДР, якими передбачено випадки, коли заборонена саме зупинка автотранспорту, а не його стоянка. Разом з тим, у п. 1.10 ПДР зупинка та стоянка транспортного засобу визначені, як різні поняття. Також у м. Запоріжжі немає Комунарівського району, а є лише Комунарський район. Крім того, відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт вчинення правопорушення, зокрема у графі «До постанови додаються» міститься прочерк. Матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що при зупинці транспортного засобу порушено 30 метрову відстань, не проведено вимірювання та не зафіксована відстань транспортного засобу до ймовірної зупинки. Також, розглядаючи адміністративну справу інспектор не представилась та не показала службового посвідчення. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 17.07.2016 р. серія ДР № 146586 складену інспектором Курило А.С. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову чи пояснень суду не надав. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 171-2 КАС адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами. Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Судом встановлено, що 17.07.2016 р. інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі, рядовим поліції Курило А.С. щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., за те, що він 17.07.2016 р., керуючи автомобілем HYUNDAI ACCENT, номерний знак НОМЕР_1, здійснив стоянку ближче 30 метрів від зупинки громадського транспорту, чим порушив п. 15.9 е) ПДР.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КпАП України - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач жодних доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП, і які б спростовували твердження позивача, суду не надала.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлює, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв'язку з цим суд констатує, що з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення випливає, що відповідачем при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення, а саме заміри відстані не здійснювалися та свідки не залучалися.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 КУпАП.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд приходить до висновку, що відповідач не довела правомірність оскарженої постанови.

Таким чином, доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та вимог закону підводить суд до висновку про те, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 256, 280 283, КпАП України, ст. ст. 70, 71, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції Курило Аліни Сергіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.07.2016 р. серія ДР № 146586, складену інспектором роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Курило Аліною Сергіївною відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 (двісті п'ятдесят п'ять) гривень.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : В.М. Світлицька