Справа № 803/3680/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2016р. Справа № 876/375/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Кухтея Р.В.,

судді Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з'явився

відповідача-1 у справі: не з'явився

відповідача-2 у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. про закриття провадження у справі №803/3680/15

за позовом ОСОБА_1

до відповідача-1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

відповідача-2: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача-1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідача-2: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач, серед інших позовних вимог, просила визнати протиправним наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" від 16.09.2015р. №813 в частині застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу, укладеного позивачем з ПАТ "Дельта Банк" №027-21061-230215 "Лояльний" від 23.02.2015р. на суму 5800 доларів США та зобов'язати уповноважену особу повернення на її поточний рахунок протиправно перераховані кошти по договору банківського вкладу.

Вказані позовні вимоги мотивовано тим, що оскаржуваним наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" від 16.09.2015р. №813 неправомірно повернуто кошти з поточного рахунку позивача на рахунок іншої особи, яка не є стороною у договорі, у зв'язку із застосуванням наслідків нікчемності правочину.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. у справі №803/3680/15 провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про визнання протиправним наказу №183 від 16.09.2015р. та зобов'язання відповідача повернути на її поточний рахунок протиправно перераховані з нього кошти по договору банківського вкладу №027-21061-230215 "Лояльний" від 23.02.2015р. в сумі 5800 доларів США в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимиовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії дій - закрито.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, його оскаржив апелянт (позивач у справі): ОСОБА_1, яка у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю з'ясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Волинський окружний адміністративний суд при винесенні оскаржуваної ухвали, порушуючи норми матеріального та процесуального права, не вірно визначив статус суб'єктного складу кожного з осіб у цій справі, характер спірних відносин між ними, норми матеріального закону, що регулюють ці відносини, внаслідок чого зробив помилковий висновок про те, що позовні вимоги щодо визнання протиправним наказу уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. №813 в частині, що стосується прав та інтересів позивача, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а в часині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича повернути належній їй кошти на її рахунки, які знаходились на них після закінчення дії договору банківського вкладу №027-21061-230215, який існував до порушення, є приватно-правовими.

11.08.2016р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в якому відповідач-2 у справі, посилаючись на постанову Верховного Суду України у справі №826/20410/14, зазначив, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, відтак, провадження у справі слід закрити.

У судове засідання Львівського апеляційного адміністративного суду 15.08.2016р. представники сторін не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Керуючись вимогами ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 23.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу №027-21061-230215 "Лояльний", за умовами якого позивач розмістила в ПАТ "Дельта Банк" депозит в сумі 5800 доларів США строком до 25.03.2015р. з виплатою процентів в розмірі 5,5% річних (т.1 а.с.10).

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 віднесено Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних (т.1 а.с.83-86), рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. №51 розпочато з 03.03.2015р. процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (т.1 а.с.87-88), яка, з урахуванням рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015р. №71, від 03.08.2015р. №147, була запроваджена строком до 02.10.2015р. (т.1 а.с.89-90), та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Дельта Банк Кадирова Владислава Володимировича.

16.09.2015р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадировим В.В., у зв'язку із виявленням комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за операційно-господарськими операціями, створеної згідно з наказом №67 від 11.03.2015р., нікчемних договорів, а саме договору банківського вкладу від 23.02.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1, прийнято наказ №813 "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" (т.1 а.с.63-64), а в подальшому 23.09.2015р. за вих. №8821/1773 позивачу було направлено повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №027-21061-230215 від 23.02.2015р., укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (т.1 а.с.13).

За наслідками визнання правочину нікчемним кошти з вкладу ОСОБА_1 було повернуто на рахунок ОСОБА_5

Постановою НБУ №664 від 02.10.2015р. відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ "Дельта Банк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015р. №181 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. (т.1 а.с.92).

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався тим, що справа у частині позовних вимог щодо визнання протиправним наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадирова В.В. від 16.09.2015р. №813 "Щодо заходів, пов'язаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" та зобов'язання відповідача повернути на її поточний рахунок протиправно перераховані з нього кошти по договору банківського вкладу №027-21061-230215 "Лояльний" від 23.02.2015р. в сумі 5800 доларів США не підлягають вирішенню адміністративним судом, а тому провадження в цій частині позовних вимог слід закрити.

Рішення суд мотивував тим, що вказані позовні вимоги слід вирішувати в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України.

З мотивами прийнятого судом рішення колегія суддів апеляційного адміністративного суду не погоджується, з огляду на наступне:

Відповідно до приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом, у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом, орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. №2343-ХІІ передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" від 07.12.2000р. №2121-ІІІ передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті 6 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. №4452-VI зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним, суд апеляційної інстанції зазначає, що спір, який виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з постановою Верховного Суду України від 15.06.2016р. у справі №826/20410/14.

Відповідно до вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.2 ст.200 КАС України, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку стосовно необхідності закриття провадження у даній справі, однак, при постановленні ухвали виходив з хибних мотивів.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задоволити частково, ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. про закриття провадження у справі №803/3680/15 - змінити в частині мотивів закриття провадження у справі.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.157, 195, 196, 199, 200, 201, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. про закриття провадження у справі №803/3680/15 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідача-2: уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, - задоволити частково.

2. Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. про закриття провадження у справі №803/3680/15, - змінити в частині мотивів закриття провадження у справі.

3. В іншій частині ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 16.12.2015р. про закриття провадження у справі №803/3680/15, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя Р.В. Кухтей

Суддя С.П. Нос

Повний текст рішення виготовлено 15.08.2016р.