Справа № 2а-15330/10/0570
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Абдукадирова К.Е.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року справа №2а-15330/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Радіонової О.О., Нікуліна О.А., розглянула в порядку письмового провадження апеляційні скарги Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Дружківка на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року у справі № 2а-15330/10/0570 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка, Державної податкової адміністрації у Донецькій області про визнання дій службової особи начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними та скасувати рішення № НОМЕР_1, № 000512330, № НОМЕР_2 від 31 березня 2010 року про застосування фінансових санкцій на суму 8973 грн., 10334,65 грн. та 9,03 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 червня 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Дружківка, Державної податкової адміністрації у Донецькій області про визнання дій службової особи начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними та скасувати рішення № НОМЕР_1, № 000512330, № НОМЕР_2 від 31 березня 2010 року про застосування фінансових санкцій на суму 8973 грн., 10334,65 грн. та 9,03 грн.. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на неправомірність накладення на нього штрафних санкцій, оскільки вважає, що відсутні факти порушень, які вказуються в акті перевірки, а саме, торгівля тютюновими виробами та алкогольними напоями велась без порушень, з використанням касових апаратів, оригінали ліцензій на торгівлю тютюновими виробами та алкогольними напоями знаходились у місті Донецьку для продовження строку, а копії знаходилися в місті торгівлі, патент на торгівлю і інші документи були надані перевіряючим. Крім того, позивач зазначає, що акт перевірки від 18 січня 2010 року на місці перевірки не складався, чим пояснюється відсутність підписів продавців, заперечення до акту від 12 березня 2010 року не були розглянуті, а лист, який був наданий позивачу не містить жодної відповіді на заперечення до акту перевірки. У зв'язку з цим позивач вважає, що спірні рішення підлягають скасуванню.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року у справі № 2а-15330/10/0570 позов задоволено частково. Скасовано рішення №000502330 від 31 березня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 8 973 грн., скасовано рішення № НОМЕР_2 від 31 березня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 9,03 грн., також частково скасовано рішення № 000512330 від 31 березня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 10 164,65 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням Державна податкова адміністрація у Донецькій області та Державна податкова інспекція у м. Дружківка подали апеляційні скарги, в яких просять постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, встановила наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Спеціальним законом, який визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності визначені Законом України від 4 грудня 1990 року N 509-XII «Про державну податкову службу в Україні» ( далі Закон №509).

Відповідно до пункту 4 статті 10 вказаного вище Закону, на державні податкові інспекції в районах у містах серед інших функцій покладено здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно з пунктом 2 статті 11 Закону № 509 органи державної податкової служби у випадках, у межах компетенції та порядку, встановленого Законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

Спеціальним законом, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг є Закон України від 16.07.1995 р. № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових касових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» ( далі Закон № 265).

Згідно частини 1 статті 1 вищезазначеного Закону реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та субєктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 265 контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону № 265 планові або позапланові перевірки, осіб що використовують реєстратори розрахункових операцій здійснюються у порядку, передбаченому законодавствам України.

Відповідно до частини 7 статті 11-1 Закону №509 позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а в інших випадках - за рішенням суду.

Стаття 11-2 Закону №509 визначає умови допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових виїзних перевірок. Згідно зазначеної норми, посадові особи органів державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; 2) копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

При здійсненні контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), органи державної податкової служби керуються вимогами Закону України «Про застосування реєстраторами розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким контроль за проведенням готівкових розрахунків покладено на органи державної податкової служби, та ст. 11-2 Закону України «Про державну податкову службу в України», в частині дотримання умов допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та позапланових перевірок та чинними наказами Державної податкової адміністрації України.

Згідно підпункту 3.1 пункту 3 Методичних рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок платників податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 27.05.2008 №355, працівниками органів ДПС відповідно до щомісячних планів органу ДПС здійснюються планові перевірки щодо контролю за здійсненням субєктами господарювання розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі, а також операцій купівлі-продажу іноземної валюти (далі - розрахункові операції) та касових операцій, а також наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, патентів і ліцензій та позапланові перевірки у випадках, передбачених законодавством.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Дружківської міської ради Донецької області 5 травня 1993 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Дружківка. Позивач використовує реєстратор розрахункових операцій, не є субєктом спрощеної системи оподаткування згідно з пунктами 5 - 9 статті 9 Закону № 265, тому, відповідно до статті 16, планова перевірка позивача, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

В матеріалах справи містяться направлення на перевірку від 13 січня 2010 року № 25, 26 на проведення планової перевірки позивача, які вручені під розписку працівникам позивача, про що свідчать відповідні підписи (арк. справи 83, 84) та наказ Державної податкової адміністрації у Донецькій області від 28 грудня 2009 року № 479 «Про затвердження плану перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у готівковій та безготівковій сфері та хронометражних обстежень на січень 2010 року», що виданий на підставі вимог статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», яким затверджено план перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у готівковій та безготівковій сфері та хронометражних обстежень на січень 2010 року відділу контролю за субєктами господарювання, що здійснюють розрахунки у готівковій формі управління податкового контролю юридичних осіб ДПА у Донецькій області (арк. справи 85 88).

18 січня 2010 року працівниками Державної податкової адміністрації у Донецькій області (далі ДПА Донецькій області) була проведена перевірка за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, наслідки якої викладені в акті від 05 лютого 2010 року № 0030/05/10/23/НОМЕР_3 (арк. справи 19, 20).

Актом перевірки визначені наступні порушення: незастосування реєстратора розрахункових операцій та невидача розрахункового документу на повну суму покупки, чим порушено пункти 1, 2 статті 3 Закону № 265; незабезпечення зберігання використання книги обліку розрахункових операцій протягом трьох років після її закінчення, чим порушено пункт 6 статті 3 Закону № 265; незбереження контрольних стрічок протягом трьох років, чим порушено пункт 13 статті 3 Закону № 265; незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО, що є порушенням пункту 13 статті 3 Закону № 265; порушення ведення обліку товарних запасів за місцем реалізації, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону № 265; здійснення торгівельної діяльності без придбання торгового патенту, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» від 23 березня 1996 року № 98/96-ВР (далі Закон № 98/96); продаж тютюнових виробів без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами, чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP (далі Закон № 481); торгівля тютюновими виробами за ціною, вищою від максимальної роздрібної ціни на тютюнові вироби, чим порушено вимоги статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» від 26 грудня 1992 року № 18-92; продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; торгівля коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, чим порушено вимоги статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір».

За наслідками перевірки відповідачем були прийняті спірні рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій:

від 31 березня 2010 року № НОМЕР_4 на загальну суму 10 334 грн. грн. 65 коп. на підставі пунктів 1, 3, 5 статті 17, 21, 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» за порушення пунктів 1, 2, 6, 10, 12, 13 статті 3 цього Закону (арк. справи 27);

від 31 березня 2010 року № НОМЕР_2 на загальну суму 9 грн. 03 коп. на підставі абзацу 4 частини 1 статті 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» за порушення частини 1 статті 3 цього Закону (арк. справи 28);

від 31 березня 2010 року № НОМЕР_1 на загальну суму 8973 грн. 00 коп. на підставі частини 10 статті 15, статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» (арк. справи 29).

В ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 здійснює діяльність у сфері торгівлі продовольчими товарами, в тому числі алкогольними напоями та тютюновими виробами, в будівлі яка розташована на перехресті вулиць Космонавтів та Радченко № 60а яка містить два віконця, одне віконце виходить на вул. Космонавтів, друге віконце на вул. Радченко. Два відокремлених приміщення є частинами однієї будівлі, які не мають взагалі торгівельної площі. Приміщення, де зберігається та реалізується товар, не пристосовано до доступу покупців. Зазначене має два місця проведення розрахунків та реалізації і зберігання товару, де працювали два продавця: у першому приміщенні продавець ОСОБА_3 та у другому приміщенні продавець ОСОБА_4

Також в ході перевірки було встановлено факт реалізації: у першому віконці 1 пляшки горілки «Медов» за ціною 27,0 грн., 1 пачка сигарет «Вінстон» за ціною 7,50 грн. на загальну суму 34,50 грн. Розрахункова операція проведена через РРО; у другому віконці 1 пляшки горілки «Українська» за ціною 15,0 грн. та 1 пачки сигарет «Мопіе саго» за ціною 6,50 грн. на загальну суму 21,50 грн. Розрахункова операція через РРО не проведена, РРО у другому віконці відсутній. Зазначене порушення було зафіксовано в акті перевірки.

Згідно пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або безготівковій формі, повинні проводити розрахункові операції на повну суму покупки, через зареєстровані та опломбовані у встановленому порядку реєстратори розрахункових операцій, та видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Відповідно до абз.2 п.1.2 Наказу ДПА України № 327 «Про затвердження Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» ОСОБА_4 - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово - господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Вищезазначені порушення підтверджуються актом перевірки, поясненнями продавців, фіскальним чеком від 18.01.10. Факт не проведення розрахункової операції через РРО підтверджується поясненнями продавців ОСОБА_5А, ОСОБА_4 Крім того, позивачем не заперечувалось, що в нього є в наявності лише один РРО. Актом перевірки встановлено, що фактично з застосуванням РРО проводяться операції тільки через одне віконце, в той час, як по вказаній адресі знаходяться два місця реалізації товарів. Вказане свідчить про правильний висновок перевіряючих щодо незастосування РРО при проведені розрахункової операції, обчислення суми невідповідності готівкових коштів на місцях проведення розрахунків.

До позивача застосовано штрафну санкцію на підставі пункту 3 статті 17 Закону № 256 у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення пункту 6 статті 3 Закону № 256, а саме - за незабезпечення зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових книжок протягом трьох років після їх закінчення на тій підставі, що зазначені книги не були надані ним до перевірки.

На вимогу перевіряючих під час проведення перевірки не надано документи, а саме: журнал реєстрації перевірок контролюючих органів, оригінали ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за адресою м. Дружківка, перехрестя вул. Радченко та вул. Космонавтів; ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами за адресою м. Дружківка, вул. Радченко, 60а; торгівельний патент на право здійснення торгівельної діяльності за адресою м. Дружківка, перехрестя вул. Радченко та вул. Космонавтів; реєстраційне посвідчення до РРО; попередня використана КОРО; розрахункові квитанції; довідка про опломбування РРО; контрольні стрічки; книга обліку доходів та витрат (форма № 10); прибуткові та видаткові документи на товар, що реалізується. Будь-яких пояснень ані щодо ненадання, ані щодо їх збереження, під час проведення перевірки також не було надано.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 265 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Статтею 6 Закону № 265 передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством. Форма Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, визначена Інструкцією про прибутковий податок з громадян, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 21.04.93 № 12, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.93 за № 64 (із змінами та доповненнями). Порядок ведення Книги обліку доходів та витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності (з особливостями її ведення для сфери торгівлі) (форма № 10) визначено у листі Державної податкової адміністрації України від 05.11.97 № 17-0117/10-8886 та у постанові Кабінету Міністрів України від 26.09.01 № 1269.

У присутності продавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків ТМЦ та зафіксовано надлишок ТМЦ у звязку з ненаданням прибуткових, видаткових накладних та книги обліку дох витрат до перевірки.

Фактично документів, які підтверджують облік запасів, що передбачено статтею 6 Закону № 265 до перевірки не надано, що свідчить про порушення позивачем пункту 6 статті 3 Закону № 265.

До позивача застосовано штрафну санкцію на підставі пункту 5 статті 17 Закону № 256 у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення пункту 10 статті 3 Закону № 256 - за не забезпечення зберігання контрольних стрічок протягом трьох років.

Згідно з пунктом 10 статті 3 Закону № 256, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Враховуючи вимоги даної норми та відсутність будь-яких доказів, які б спростували висновки відповідача, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовані до позивача штрафні (фінансові) санкцій на суму 170,0 грн. на підставі пункту 5 статті 17 Закону № 256.

Щодо застосування до позивача фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, у відповідності до статті 21 Закону № 256, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 статті 3 Закону № 256, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

До суб'єктів підприємницької діяльності, згідно із статтею 21 Закону № 256, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з вищевикладеного податковим органом правомірно застосовані штрафні санкції за порушення пункту 12 статті 3 Закону № 256.

До позивача застосовано штрафну санкцію за поручення частини 1 статті 3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», згідно з якою, патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів. Штрафна санкція застосована на підставі абзацу 4 частини 1 статті 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» - у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону.

Згідно вимог частини 2 статті 7 цього Закону, торговий патент є чинним на території органу, який здійснив реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності чи з яким погоджено місцезнаходження його структурного (відокремленого) підрозділу за місцем видачі торгового патенту цьому суб'єкту. Передача торгового патенту іншому суб'єкту підприємницької діяльності або іншому структурному (відокремленому) підрозділу суб'єкта підприємницької діяльності не дозволяється.

В матеріалах справи міститься торговий патент на роздрібну торгівлю (арк. справи 31), термін дії якого з 1 січня 2009 року по 31 березня 2010 року, виданий на пункт продажу товарів міні-маркет по вул. Радченко, м. Дружківка.

Таким чином, торговий патент є чинним на території м. Дружківка, податковим органом якого здійснено реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності. Доказів порушення порядку використання торгового патенту - передача торгового патенту іншому суб'єкту підприємницької діяльності або іншому структурному (відокремленому) підрозділу суб'єкту підприємницької діяльності відповідачем не надано.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом не доведено порушення частини 1 статті 3 Закону № 98, і як наслідок, відсутні підстави для застосування штрафних санкцій у розмірі 9 грн. 03 коп. на підставі абзацу 4 частини 1 статті 8 цього Закону.

Стосовно застосування штрафних санкцій за продаж тютюнових виробів без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами у розмірі 1700,00 грн., чим порушено вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP , судова колегія зазначає наступне.

В матеріалах справи є копія Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 06 з терміном дії з 1 лютого 2009 року по 1 лютого 2010 року (арк. справи 140) та лист № 12612/10/15-113 від 16 серпня 2010 року Державної податкової інспекції у м. Дружківка про підтвердження видачі цієї ліцензії (арк. справи 141).

Згідно частини 11 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 цього Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Саме з посиланням на статтю 17 цього Закону до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 1700,00 грн.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що дана штрафна санкція застосовується за торгівлю тютюновими виробами лише без наявності ліцензій. Наявність ліцензії підтверджується матеріалами справи, таким чином колегія суддів приходить до висновку про безпідставність застосування санкції у розмірі 1700,00 грн. за порушення частини 11 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» на підставі статті 17 цього Закону.

Це ж стосується встановленого порушення щодо продажу алкогольних напоїв без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, оскільки в матеріалах справи є копія Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 68 з терміном дії з 1 листопада 2009 року по 1 листопада 2010 року (арк. справ 32).

Щодо застосування штрафної санкції у розмірі 1166 грн. 50 коп. за торгівлю тютюновими виробами за ціною, вищою від максимальної роздрібної ціни на тютюнові вироби, чим порушено вимоги статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» від 26 грудня 1992 року № 18-92, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 цього Закону, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 1000 гривень.

Під час перевірки було встановлено, що у другому віконці павільйону була реалізована 1 пачка сигарет «Мопіе саго» за ціною 6,50 грн. Розрахункова операція через РРО не проведена, РРО у другому віконці відсутній. Максимальна ціна встановлена для даного виду товарів складає 5грн.50 коп., у першому віконці була реалізована 1 пачка сигарет «Вінстон» за ціною 7 грн. 50 коп. ціна максимальна встановлена виробником 6 грн. 30 коп., що підтверджується актом перевірки, розрахунковим документом, та показами свідка з боку ОСОБА_6 яка підтвердила факт реалізації тютюнових виробів. Тобто підприємцем було реалізовано тютюнові вироби за ціною вищою від максимально встановленої ціни для продажу даного виду товарів.

Крім того, в акті перевірки відображено перелік тютюнових виробів які реалізовувались позивачем за ціною вищою за максимально встановлені ціни.

Згідно частин 1, 2 статті 17 Закону України №481, за порушення норм цього закону, щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом - сирцем, виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 1000 грн.

Стаття 17 Закону № 481 не ставить притягнення до відповідальності у вигляді накладення штрафу в залежність саме від реалізації всієї партії товару, санкція накладається за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів в розмірі 00 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менш 1000 гривень (опис яких було зроблено під час проведення перевірки).

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що штрафні санкції за торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими від максимальної роздрібної ціни на тютюнові вироби були застосовані та нараховані відповідачем згідно діючого законодавства.

Щодо застосування штрафної санкції за торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, чим порушено вимоги статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» від 26 грудня 1992 року № 18-92, судова колегія зазначає наступне.

Державне регулювання цін i тарифів, відповідно до статті 8 Закону України «Про ціни i ціноутворення» від 3 грудня 1990 року № 507-ХІІ, здійснюється шляхом встановлення державних фіксованих цін (тарифів) та граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін i тарифів. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», відповідно до частини 10 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва згідно з додатком.

Відповідно Постанови № 957 , розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва встановлюється в залежності від коду виробів згідно з УКТЗЕД (Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності) та опису товару. Слід зазначити, що вказані коди встановлені Постановою № 957, де у примітках чітко зазначено, що мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, коньяку три зірочки, коньяку чоти| зірочки, коньяку п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів та спирті напоїв, одержаних шляхом перегонки виноградного вина або вичавок винограду, різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом ( у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків. Згідно з додатком до вищезазначеної постанови, встановлені такі мінімальні ціни за 1 літр, горілка та лікеро - горілчані вироби - 89,8 грн., коньяки три зірочки - 131,6 грн., коньяки чотири зірочки - 146,7грн., коньяки п'ять зірочок -166,7 грн., інші спиртові дистиляти та спиртні напої - 131,6 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 17 зазначеного Закону № 481, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 1000 гривень.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що штрафні санкції за торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напоями були застосовані та нараховані відповідачем згідно діючого законодавства.

Стосовно позовних вимог про визнання дій начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на судовий захист передбачено статтею 55 Конституції України, а саме, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, зміст права на судовий захист передбачає ухвалення судового рішення, яким суд поновлює чи в інший спосіб надає захист порушеним правам, свободам чи інтересам особи.

Судова колегія зазначає, що позивач взагалі не обґрунтував, в чому саме полягає незаконність дій начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка та яким чином ці дії порушують права, свободи та інтереси позивача, у звязку з чим позовні вимоги про визнання дій начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що апеляційні скарги Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Дружківка підлягають частковому задоволенню з наведених вище мотивів.

Відповідно до п.4.ч.1 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення та постановлення нового рішення про часткове задоволення позову.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 11, 160, 184, 195, 196, п.2 ч.1 ст. 198, ст. 202, ст. 207, 211, 212, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Державної податкової адміністрації у Донецькій області, Державної податкової інспекції у м. Дружківка задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року у справі № 2а-15330/10/0570 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка, Державної податкової адміністрації у Донецькій області про визнання дій службової особи начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними та скасувати рішення № НОМЕР_1, № 000512330, № НОМЕР_2 від 31 березня 2010 року про застосування фінансових санкцій на суму 8973 грн., 10334,65 грн. та 9,03 грн. скасувати.

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка, Державної податкової адміністрації у Донецькій області про визнання дій службової особи начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними та скасувати рішення № НОМЕР_1, № 000512330, № НОМЕР_2 від 31 березня 2010 року про застосування фінансових санкцій на суму 8973 грн., 10334,65 грн. та 9,03 грн. задовольнити частково.

Скасувати частково рішення № НОМЕР_1 від 31 березня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 6 806,50 грн.

Скасувати рішення № НОМЕР_2 від 31 березня 2010 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 9,03 грн.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка, Державної податкової адміністрації у Донецькій області про визнання дій службової особи начальника Державної податкової інспекції м. Дружківка незаконними та скасувати рішення № НОМЕР_1, № 000512330 про застосування фінансових санкцій відмовити.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів : А.А. Блохін

ОСОБА_7

ОСОБА_8