Справа № 808/1997/16
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Справа № 808/1997/16 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Нечипуренко О.М., за участю секретаря Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за заявою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення суми боргу у розмірі 4742,61грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС в Запорізькій області (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить стягнути суму боргу у розмірі 4742,61грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Податкового кодексу України, та вказує, що відповідачем не сплачені суми узгоджених податкових зобов'язань по єдиному податку у розмірі 4742,61грн.

Ухвалою суду від 02.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №808/1997/16, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 18.07.2016. Розгляд справи відкладався до 01.08.2016.

В судове засідання 01.08.2016 представники сторін не прибули.

01.08.2016 позивач направив до суду факсимільним повідомленням клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) зареєстрований та перебуває на обліку в ДПІ у Ленінському районі ГУ ДФС у Запорізькій області.

За відповідачем рахується податкова заборгованість перед бюджетом у розмірі 4742,61 грн. по сплаті єдиного податку.

Нарахування єдиного податку на підставі заяви про застосування спрощеної системи

оподаткування від 20.01.2012 №4507 (з терміном сплати 20.05.2014, 20.06.2014, 20.07.2014, 20.08.2014, 20.09.2014, 20.10.2014, 20.11.2014, 20.12.2014, 20.01.2015, 20.02.2015, 20.03.2015, 20.04.2015, 20.05.2015, 20.06.2015) - на загальну суму 2728,32.

Заборгованість Відповідача, з урахуванням наявної на рахунку переплати у розмірі 9,23 грн., становить 2719,09 грн.

Крім того, відповідачу податковим повідомленням - рішенням (форми "Ш") № від 22.07.2015 було донараховано штрафні санкції на суму 2023,52 грн. винесеного відповідно до акту камеральної перевірки платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 15.07.2015 №720/08-28-17-01-.

Сума зобов'язань визначена податковим органом та боржником самостійно, у строки визначені законом сплачена не була та набула стану податкового боргу.

Згідно п.п. 14.1.39 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/ або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (далі - Податковий кодекс України) передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно, органи державної податкової служби відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.57.1. ст.57 Податкового кодексу України N 2755-VI від 2 грудня 2010 року, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, (ст.49.20 ПКУ)

За приписами ст. 57.2. Податкового кодексу України У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Частина 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України визначає: "У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, пункт 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, вказує: "При урахуванні строків давності, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення".

Однак, як свідчать матеріали справи, як самостійно визначена відповідачем сума податкового зобов'язання, так і сума податкового зобов'язання визначена податковим органом, не оскаржувалась та у визначені строки не сплачена у повному обсязі.

Пунктом 59.1. ст. 59 Податкового кодексу встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Пунктом 59.4. ст. 59 Податкового кодексу встановлено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

ДПІ вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Підприємцю направлена податкова вимога форми "Ф" від 16.07.2015 року № 1761-23 на суму 2719,09 грн., яка була отримана ним 20.08.2015 року.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Вищенаведеними нормативними актами не передбачено направлення податкових вимог в інших випадках.

На момент розгляду справи в суді, вказана сума податкової зобов'язання відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 ст. 95 Податкового кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Отже, посилання позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладенні приписи чинного законодавства та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 4742,61 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) кошти у рахунок погашення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 4742,61 (чотири тисячі сімсот сорок дві гривні 61 коп.), на користь місцевого УК у Ленінському району м. Запоріжжя (код одержувача 38025423 в ГУДКС України у Запорізькій області МФО 813015, код платежу 18050401 на р/р 0006).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

суддя О.М. Нечипуренко