Справа № 813/2432/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 року справа № 813/2432/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

при секретарі судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі представників:

представників позивача - Пліш А.М., Бац О.М., Макух В.М.

представника відповідача - Водолазький І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Санаторій «Кришталевий палац» до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Санаторій «Кришталевий палац» звернулося до суду з адміністративним позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень - рішень.

Ухвалою від 19 липня 2016 року відкрито провадження у справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки акту Дрогобицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності позивача та є необґрунтованими. Позивач зазначає, що господарські операції з ТОВ «ЮНАМ - МОНТАЖ» підтверджуються належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами. З огляду на це, висновки відповідача про порушення вимог податкового законодавства не відповідають фактичним обставинам справи.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, просять позов задоволити.

Позиція відповідача викладена у письмовому запереченні на позов та обґрунтовується тим, що на момент укладення договору підряду № 16-07/15-13/49 від 26.06.2015 року та виконання робіт був відсутній кошторис. Вказують на те, що в акті обстеження теплової мережі (ділянка котельна бойлерна) від 10.06.2015 року не згадується ділянка на якій проводилися роботи згідно договору підряду № 16-07/15-13 від 26.06.2015 року, а саме ділянки приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної, а відтак дана ділянка не обстежувалася. Зазначають, що дефектний акт на ремонт тепломережі від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної у ДП «Санаторій «Кришталевий палац» в якому не вказано посади, прізвища, ініціалів особи, яка його складала і перевірили, зокрема не зазначено дату складання акту. Крім того, до перевірки не було представлено документів, а саме актів обстеження тепломережі від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної в ДП «Кришталевий палац» м. Трускавець, звітів експертної комісії чи спеціалізованої організації, яка б проводила обстеження даної тепломережі на підставі яких і мало проводитися необхідні заходи по ремонту тепломережі до бойлерної.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав наведених у запереченні на адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Дрогобицькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області (далі - відповідач) проведено позапланову виїзну перевірку Державного підприємства «Санаторій «Кришталевий палац» (далі - позивач) (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по операціях щодо придбання товарів (робіт, послуг) у ТзОВ «ЮНАМ - МОНТАЖ» () за липень 2015 року та використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності вказаного платника податків. За результатами перевірки складено акт від 18.04.2016 року за № 157/14-00/01981968.

14 червня 2016 року позивач звернувся до податкового органу з запереченням до акта перевірки, розглянувши які Дрогобицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області повідомила позивача листом від 24.12.2015 № 4544/10/13-09-22-01-09, що висновки в акті перевірки є правомірними.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом в ході перевірки встановлено порушення: 1) ст. 134, ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік в сумі 12987 грн., 2) п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, ст. 198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет всього в сумі 60499 грн., в т.ч. за липень 2015 року у сумі 57899 грн., за грудень 2015 року - 2600 грн. 3) не підтверджено реальність здійснення операцій ДП «Кришталевий палац» з ТОВ «Юнам - монтаж» (37734855) за липень 2015 року.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення форми «Р»:

- від 30.06.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов'язанням у розмірі 60499 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 15125 грн.

- від 30.06.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності за податковим зобов'язанням у розмірі 12987 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 3247 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

У відповідності до ст.134 ПК України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.ст.138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених ст. 152 цього Кодексу.

Положеннями п. 135.2 ст. 135 ПК України передбачено, що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів.

Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.(п. 198.3. ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З аналізу вказаних норм вбачається, що для встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно дослідити усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Між ТзОВ «Юнам - монтаж (підрядник) з однієї сторони та ДП «Санаторій» Кришталевий палац» (замовник) з іншого боку, було укладено договір підряду № 16-07/15-13/49 від 26.06.2015 року.

Згідно п.1.1 даного договору підрядник зобов'язується виконати ремонт системи теплопостачання від приміщення плавального басейну до приміщення болерної в ДП «Санаторій «Кришталевий палац» в. Трускавець. Пунктом 2 даного договору передбачено, що вартість робіт, що доручається підряднику за цим договором становить 687095, 00 грн., в тому числі ПДВ 114515, 83 грн. Оплата за виконані роботи проводиться замовником протягом 3 - ох днів після підписання актів виконаних робіт на розрахунковий рахунок підрядника. В п.6 договору зазначено, що термін виконання робіт, зазначених в цій угоді становить 60 календарних днів з дня підписання даного договору сторонами. По завершенню робіт підрядник разом із замовником підписує акт здачі - приймання виконаних робіт. Замовник протягом 2 -х днів з дня отримання актів підписує їх та надсилає підряднику. В разі виникнення зауважень, щодо виконаних робіт чи самих актів замовник надсилає підряднику мотивовану відмову від підписання.

Договір підписаний директором ТзОВ «Юнам - монтаж» та ДП «Кришталевий палац» та скріплений печаткою.

На підтвердження виконання умов договору підряду № 16-07/15-13/49 від 26.06.2015 року позивач надав наступні докази: локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на ремонт тепломережі від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної ремонт системи теплопостачання від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної, дефектний акт на ремонт тепломережі від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної, довідка про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) за липень 2015 року за формою КБ-3 за ремонт тепломережі до бойлерної, акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015 року, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису, довідка про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) за липень 2015 року за формою КБ-3 за ремонт тепломережі до бойлерної, акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2015 року, підсумкова відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до акту КБ -2в на ремонт тепломережі до бойлерної, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на ремонт тепломережі до бойлерної.

Контрагентом ТзОВ «Юнам - монтаж» позивачу виписана податкова накладна № 5 від 24.07.2015 року на ремонт системи теплопостачання від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної в ДП «Санаторій «Кришталевий палац» в м. Трускавець

на загальну суму 322 579, 41 грн. у т.ч. ПДВ 64 515, 88 грн. (а.с. 53)

Контрагентом ТзОВ «Юнам - монтаж» позивачу виписана податкова накладна № 1 від 03.07.2015 року на ремонт системи теплопостачання від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної в ДП «Санаторій «Кришталевий палац» в м. Трускавець

на загальну суму 250 000, 00 грн. у т.ч. ПДВ 50 000, 00 грн. (а.с. 54).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень № 755 від 03.07.2015 року, № 887 від 24.07.2015 року, № 894 від 24.07.2015 року, (а.с., 55, 64-65).

Крім того представником позивача до матеріалів справи було долучено копію зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта (системи теплопостачання від приміщення плавального басейну до бойлерної), копію креслення заміненої в липні 2015 року теплотраси від плавального басейну до бойлерної з фотознімками, сертифікат якості № 15-04/2 на теплогідроізольовані труби.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, водночас під господарською операцією слід розуміти дію або подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку первинних документів регулюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (надалі - Положення №88).

Відповідно до пункту 2.2 Положення №88 первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Згідно з пунктами 2.4, 2.5 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Аналогічні положення також містяться у статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

Аналіз положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення №88 свідчить про те, що чинним законодавством ступінь деталізації опису змісту та обсягу господарської операції у первинному документі не передбачена, тому її можуть визначати особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту.

Власне не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду та обсягу виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Також, необхідно зазначити, що певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості.

Як поясниив представник позивача заступник директора з технічної частини санаторію Макуха В.М., що всі ремонтні роботи по ремонту тепломережі від приміщення плавального басейну до приміщення бойлерної проводилися без зупинки підприємства, якісно та в терміни. Вказав, що дефектний акт був підписаний директором ДП ««Санаторій» Кришталевий палац», в якому проставлено підпис та печатку. Зазначають, що дефектний акт був складений фірмою, яка приступила до роботи, а позивачем лише був перевірений. На основі дефектного акту був складений зведений кошторисний розрахунок. Крім того, вказав, що технічна документація була розроблена лише на зовнішні мережі, як таких внутрішніх мереж у кожному корпусі технічної документації немає, а тому неможливо внести зміни в документацію якої немає, але всі дефектні акти, всі заміни включено в баланс корпусу, всі витрати заносяться на цей об'єкт де проводиться реконструкція.

Судом встановлено, що на час здійснення позивачем господарських операцій з ТзОВ "Юнам - Монтаж" та на час розгляду судом зазначеного спору ТзОВ "Юнам - Монтаж" (ідентифікаційний код - 37734855) перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (зареєстроване 25.05.2011), що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; є платником ПДВ (індивідуальний податковий номер - 34), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість; має право здійснювати господарську діяльність, пов'язану із створенням об'єктів архітектури (за переліком робіт згідно з додатком), що підтверджується ліцензією Державної архітектурно - будівельної інспекції України серія АЕ № 180700.

Суд вважає, що наявність у позивача податкових накладних, оформлених з дотриманням вимог чинного законодавства, а також первинних платіжних документів, які засвідчують факт перерахування коштів за виконані роботи, є достатньою підставою для віднесення сум сплаченого ПДВ до податкового кредиту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача, що кошторис був складений на програмному комплексі АВК - 5 версії (3.0.8), проте дана версія програмного продукту вийшла і стала доступною для оновлення тільки 10.07.2015 року та на момент укладення договору підряду № 16-07/15-13 від 26.06.2015 року був відсутній, оскільки позивач не несе відповідальності щодо внесення контрагентом, а саме ТзОВ "Юнам - Монтаж" відомостей у програмному комплексі.

Відповідно до ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Якщо контрагенти позивача в подальшому не дотримувалися у своїй діяльності законодавчих норм це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для нарахування позивачу додаткових платежів у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо віднесення сплачених сум до витрат та податкового кредиту і має всі необхідні для цього документальні підтвердження.

Податковим кодексом України визначено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку належно оформленої податкової накладної. Отже, єдиними факторами, які можуть впливати на формування податкового кредиту є наявність податкової накладної та наявність господарської операції.

Крім того, слід вказати, що відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Положення ч.2 ст.71 КАС України передбачають, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, проаналізувавши первинні документи, копії яких наявні в матеріалах справи, встановив, що вони видані позивачу його контрагентом у відповідності з порядком, встановленим положеннями законодавства та їхні реквізити відповідають вимогам первинних документів, які передбачено статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши у сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що господарські відносини між Державним підприємством «Санаторій «Кришталевий палац» та ТзОВ «ЮНАМ - МОНТАЖ» документально підтверджені та мали реальний характер.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Таким чином, відповідачем не доведено суду обґрунтованість висновку про відсутність реально вчинених господарських операцій між позивачем та контрагентом, що призвело до порушення позивачем ст. 134, ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2015 рік в сумі 12987 грн., 2) п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, ст. 198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет всього в сумі 60499 грн., в т.ч. за липень 2015 року у сумі 57899 грн., за грудень 2015 року - 2600 грн. 3) не підтверджено реальність здійснення операцій ДП «Кришталевий палац» з ТОВ «Юнам - монтаж» (37734855) за липень 2015 року.

З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 30.06.2016 року № та від 30.06.2016 року № , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69, 70, 71, 160-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення № та № від 30.06.2016 року.

Стягнути з Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області в користь Державного підприємства «Санаторій «Кришталевий палац» 1378 грн., судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кухар Н.А.

Повний текст постанови складено та підписано 12.08.2016 року.