Справа № 826/2157/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 серпня 2016 року № 826/2157/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті"
доДержавної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29 січня 2016 року.

На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті" (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (надалі - Відповідач) про скасування повністю податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 січня 2016 року № форми С про сплату штрафних санкцій у розмірі 170359,70 гривень.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено Контролюючим органом із порушенням чинного законодавства України, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм податкового законодавства, а тому, підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник Позивача позов підтримав у повному обсязі та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, наведених у адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву надані представником Відповідача, в яких останній заперечує проти позову з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву, які аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Співробітниками Головного управління ДФС у місті Києві проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті" кіоску за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 8 на підставі Наказу №4 від 05.01.2016 року з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів та складено акт фактичної перевірки, за результатами перевірки складено акт від 15.01.2015р. (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки встановлено порушення порядку ведення касових операцій, а саме під час перевірки Позивача було виявлено відсутність підпису одержувача на видаткових касових ордерах від 18.11.2015 р. та 29.11.2015 р., у зв'язку з чим перевищено встановлений Позивачем ліміт залишку готівки в касі підприємства (Наказ № 3 про встановлення залишку готівки в касі підприємства від 08.11.2015 р. в розмірі 16 599 грн.; в касі Позивача 18 листопада 2015 р. знаходилась готівка в розмірі 53 257 грн. 54 коп., чим порушено зазначений ліміт зберігання готівки в касі та порушено п. 2.8, п. 3.5 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637.

На підставі Акту перевірки Контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 29.01.2015 року №, яким застосовано штрафні санкції за порушення вимог п. 2.8, п. 3.5 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 № 637 в сумі 170359,70 грн.

Позивач вважає дії Відповідача необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню та звернувся до Суду із відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою регулюється Положенням про ведення касових операцій у національній валюті України", затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (надалі - Положення №637).

Готівкова виручка (виручка) - сума фактично одержаних готівкових коштів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) і позареалізаційні надходження.

Ліміт залишку готівки в касі (далі - ліміт каси) - граничний розмір суми готівки, що може залишатися в касі в позаробочий час.

Пунктом 2.7 Положення № 637 передбачено, що виходячи з потреби прискорення обігу готівкових коштів і своєчасного їх надходження до кас банків для підприємств, що здійснюють операції з готівкою в національній валюті, установлюються ліміт каси та строки здавання готівкової виручки (готівки) відповідно до вимог глави 5 цього Положення.

Згідно п. 2.8 Положення №637 підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) в межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки.

Відповідно до п. 3.1 Положення №637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

У відповідності до п. 3.4 Положення №637 видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

Якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках тощо є дозвільний напис керівника підприємства, то його підпис на видаткових касових ордерах не обов'язковий.

Пунктом 3.5 Положення №637 встановлено, що у разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа.

Для виведення залишку готівки в касі не приймаються видаткові касові ордери або видаткові відомості, в яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача.

Відповідно до п. 5.8 Положення №637, якщо підприємством ліміт каси не встановлено (незалежно від причин такого невстановлення), то ліміт такої каси вважається нульовим, що має місце в даному випадку.

Згідно з п. 7.24 Положення №637 у разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

З матеріалів справи вбачається, що 18 листопада 2015 року в касі Позивача знаходилась готівкова виручка в розмірі 53 257,45 гривень.

Відповідно до п. 5.1. Положення N 637, строки здавання підприємствами готівкової виручки (готівки) для її зарахування на рахунки в банках визначаються підприємством і встановлюються за погодженням з відповідним банком (у якому відкрито рахунок підприємства, на який зараховуються кошти) відповідно до таких вимог: а) для підприємств, що розташовані в населених пунктах, де є банки, - щодня (у день надходження готівкової виручки (готівки) до їх кас); б) для підприємств, у яких час закінчення робочого дня (зміни), що встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності відповідно до законодавства України, не дає змогу забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження, - наступного за днем надходження готівкової виручки (готівки) до каси дня; в) для підприємств, що розташовані в населених пунктах, де немає банків, - не рідше ніж один раз на п'ять робочих днів.

В матеріалах справи міститься Наказ Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті" № 2 від 01 квітня 215 року, згідно якого затверджено графік роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТОРГ СІТИ» та встановлено робочі дні з понеділка по п'ятницю з 8 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., в суботу-неділю з 9 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., перерва на обід з 12-00 до 13-00.

Судом встановлено, що в даному випадку даний графік роботи магазинів не дає можливості забезпечити здавання готівкової виручки (готівки) в день її надходження до банку.

В Наказі Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті" №3 про встановлення залишку готівки в касі підприємства від 08 листопада 2015 року, відповідно до якого строк здавання готівкової виручки - наступний день за днем надходження виручки в касу підприємства (пп. 2 п. 2 Додатку №1 до Наказу №3).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що 18 листопада 2015 року, в касі Позивача знаходилась готівкова виручка в розмірі 53257,45 гривень, а 19 листопада 2015 року, в день що є наступним за днем надходження виручки, Позивач здав готівкову виручку в розмірі 50 257,45 гривень до банку, що підтверджується квитанцією від 19 листопада 2015 року.

Під час перевірки встановлено, що 29 листопада 2015 року в касі Позивача знаходилась готівкова виручка в розмірі 65 120,40 гривень.

Суд звертає увагу, що 29 листопада 2015 року був вихідним днем, Позивач з урахуванням п. 5.1. Положення №637, повинен був здати в банк готівкову виручку протягом операційного часу наступного робочого дня банку та підприємства, тобто в понеділок 30 листопада 2015 року, підтверджується квитанцією №59 від 30 листопада 2015 року про здавання торгівельної виручки Позивача в розмірі 60 120,40 гривень в банк.

У відповідності до п. 5.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 р. N 637, Позивач зобов'язаний здавати готівкову виручку в наступний за днем надходження готівкової виручки (готівки) до банку.

В матеріалах справи міститься Видатковий касовий ордер від 19.11.2015 р., з якого вбачається, що сума в розмірі 3000,00 гривень була надана ОСОБА_2 в якості фінансової допомоги в рамках Договору про надання фінансової допомоги від 06 липня 2015 року Позивачем.

Сума в розмірі 5000,00 гривень Позивачем була надана ОСОБА_2 в якості фінансової допомоги в рамках Договору про надання фінансової допомоги від 06 липня 2015 року, що підтверджується видатковим касовим ордером від 30 листопада 2015 року.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 є директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті".

Суд звертає увагу, що вищезазначені касові ордери містять підписи керівника (директора ТОВ "Торговий дім "Торг Сіті") ОСОБА_2, головного бухгалтера та касира. У графі "підпис одержувача" - підпис проставлений.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача щодо скасування повністю податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 січня 2016 року № форми С про сплату штрафних санкцій у розмірі 170359,70 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року по справі К/800/30079/15.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Податковим органом не доведено правомірність та обґрунтованість прийняття спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 29 січня 2016 року № форми С про сплату штрафних санкцій у розмірі 170359,70 гривень.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києва за рахунок державних асигнувань Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Торг Сіті" () судові витрати в сумі 2555,41 грн.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук