Справа № 802/890/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 серпня 2016 р. Справа № 802/890/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Комісарчук М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

13.06.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент), в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту у наданні ОСОБА_1 дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належав ОСОБА_4.

- зобов'язати Департамент надати ОСОБА_1 дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 для викупу та переоформлення у власність.

Позовні вимоги мотивовані тим, що листом № 04-2007 від 20.04.2016 року Департамент відмовив ОСОБА_1 в наданні дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, наданого в 2013 році її тестю, як інваліду з підстав пропуску шестимісячного терміну, встановленого пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 року (далі - Порядок № 999 від 19.07.2006 року).

На думку позивача, зазначена відмова є протиправною, оскільки вона володіє сукупністю всіх необхідних підстав для переоформлення автомобіля: є невісткою покійного ОСОБА_4, проживала та була зареєстрована разом з ним, вела спільне господарство. Водночас, щодо пропуску шестимісячного строку подачі відповідної заяви ОСОБА_1 зазначила, що у лютому 2016 року звернулась до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрація Вінницької області із заявою щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля. Крім того, подала копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та довідку, що підтверджує факт спільного проживання, реєстрації, ведення спільного господарства з ОСОБА_4. Проте, у зв'язку з тим, що надана довідка була оформлена неправильно, документи були повернуті позивачу. В березні 2016 року позивач повторно подала заяву та оформлені належним чином документи до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрація Вінницької області. Проте за результатами розгляду документів отримала оскаржувану відмову.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Крім того, зазначили, що відмова Департаменту, викладена у листі від № 04-2007 від 20.04.2016 року є протиправною, а строк для звернення із заявою про надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення позивач пропустила з поважних причин.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом з цим, вказала, що позивач не дотрималась вимог п. 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року, а тому відсутні правові підстави для надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення. Крім того пояснила, що Департамент не наділений повноваженнями надавати оцінку причинам пропуску шестимісячного строку та робити висновок про їх поважність.

Суд розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

ОСОБА_1 була невісткою померлого 17.08.2015 року інваліда війни І групи, ОСОБА_4, який у 2013 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19.06.2006 року та згідно з наказом головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької області державної адміністрації від 11.01.2013 року № 1, отримав автомобіль марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Родинні відносини між позивачем та померлим ОСОБА_4 підтверджуються наступними документами.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, що видане Макарівською сільською радою депутатів трудящих від 10.03.1971 року ОСОБА_5 є сином ОСОБА_4.

Згідно свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_5, виданим Макарівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, 08.03.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб.

Відповідно до довідки за вих. № 260 від 22.04.2016 року, що видана виконавчим комітетом Макарівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована, вела спільне господарства та вела догляд за ОСОБА_4 - інвалідом війни, на час його смерті.

15.03.2016 року як член сім'ї позивач звернулася до Департаменту соціальної політики обласної державної адміністрації через управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної адміністрації із заявою щодо надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на переоформлення даного автомобіля у її власність, відповідно до положень п.16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року. До заяви долучила копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та довідку, що підтверджує факт спільного проживання, реєстрації, ведення спільного господарства з ОСОБА_4.

Департамент листом від № 04-2007 від 20.04.2016 року відмовив в наданні дозволу. Відмова мотивована тим, що відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений органами соціального захисту, залишається іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживав та був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації та у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом. Однак, оскільки з дня смерті ОСОБА_4 пройшло більше шести місяців, Департамент зіслався на відсутність правових підстав для надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення.

З такою відмовою відповідача ОСОБА_1 не погоджується та вважає її протиправною, у зв'язку з чим звернулася до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" №875-XII від 21.03.1991 року, після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 16 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" № 999 від 19.06.2006 року передбачено, що іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

Відповідно до п. 3 Порядку № 999 від 19.07.2006 року до членів сім'ї інваліда належать громадяни України, які проживають разом з ним, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки або піклування над неповнолітніми дітьми, а також на інших підставах, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, та місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована, вела спільне господарства та вела догляд за ОСОБА_4 - інвалідом війни, на час його смерті, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Макарівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області за вих. № 260 від 22.04.2016 року.

Крім того, обставина щодо належності позивача до числа осіб, яким надано право на залишення у їх власності транспортного засобу за умови сплати залишкової вартості, передбачених пунктом 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року, відповідачем не заперечується. Зокрема у своїх поясненнях представник відповідача зазначила, що єдиною підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на сплату залишкової власності автомобіля стало пропущення шестимісячного строку для звернення позивача, встановленого пунктом 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року. Інших перешкод у наданні такого дозволу відповідачем не виявлено.

Відповідно до свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 09.08.2015 року, виданого виконавчим комітетом Макарівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Крім того, згідно заяви від 28.01.2016 року, що зареєстрована в книзі для реєстрації нотаріальних дій Макарівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області №1, ОСОБА_7, що є сином померлого ОСОБА_4, відмовився від права викупу та переоформлення у власність автомобіля марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1.

Виходячи із викладеного суд вважає, що позивач належить до кола осіб, яким нормами постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями" від 19.06.2006 року № 999 гарантовано право на отримання автомобіля у власність за умови сплати його залишкової вартості протягом шестимісячного строку.

Надаючи оцінку мотивам відмови відповідача, про які зазначено у листі від № 04-2007 від 20.04.2016 року, а саме щодо пропуску строку звернення до Департаменту із заявою про сплату залишкової вартості автомобіля, суд виходить із наступного.

У судовому засіданні з пояснень позивача судом встановлено, що в лютому 2016 року вона зверталась до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрація Вінницької області із заявою про надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля. Як додаток до заяви, позивач подала копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довідку, що підтверджує факт спільного проживання, реєстрації, ведення спільного господарства з ОСОБА_4, а також копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 Однак, у зв'язку з тим, що вказана довідка була оформлена не правильно, довідка була повернута позивачу на доопрацювання.

Представник відповідача у своїх поясненнях не заперечила факту подання позивачем заяви про надання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля до управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної державної адміністрація Вінницької області. При цьому вказала, що у лютому 2016 року засобами електронного зв'язку на адресу Департаменту надійшли копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4.

Крім того, факт надходження від позивача вказаних вище документів підтверджується і тим, що за результатами їх опрацювання складено довідку-рахунок про результати розрахунку ступеня зношення автомобіля №04-5315 від 21.10.2015 року. Вказаною довідкою залишкову вартість автомобіля марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 визначено у сумі 42738,64 грн. Проте довідка-рахунок №04-5315 від 21.10.2015 року на адресу позивача не надсилалась.

Разом з тим, складення вказаної довідки свідчить про те, що Департаментом вчинялись дії з метою визначення залишкової вартості транспортного засобу, однак інформацію про залишкову вартість автомобіля марки "Geely CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 до відома позивача не доведено.

Таким чином, позивач не була обізнана про залишкову вартість автомобіля та відповідно була позбавлена можливості скористатись правом на викуп автомобіля.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Отже, саме на відповідача, який виконує державні функції в соціальній сфері, покладено обов'язок запропонувати позивачу скористатись правом, яке виникло в неї після смерті інваліда вказавши спосіб його реалізації із наданням довідки-рахунку за формою, що затверджується Мінсоцполітики, як це визначено п. 16 Порядку № 999 від 19.06.2006 року.

При цьому, твердження відповідача, що позивач не зверталась до нього із заявою про надання дозволу на переоформлення автомобіля суд відхиляє, оскільки п. 16 Порядку передбачено звернення громадянина із заявою лише у випадку коли спадкоємцю повертається сума, що була сплачена інвалідом за автомобіль.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд також врахує принцип юридичної визначеності (складової верховенства права, що відповідно до ст. 8 Конституції України визнається і діє в Україні), в якому, як зазначив Конституційний Суд України в пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 29.06.2010 року № 17-рп/2010, стверджується: "що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинно базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки". Скориставшись правом на отримання автомобіля у 2013 році, ОСОБА_4. також міг розраховувати на те, що цей автомобіль після його смерті буде безоплатно переданий його спадкоємцям, так само як і спадкоємці потім розраховувати на отримання цього автомобіля. Обмеження позивача в цьому праві, на думку суду, суперечить принципу юридичною визначеності.

Відтак, зважаючи на вказані обставини, суд дійшов висновку що впродовж строку встановленого п. 16 Порядком №999 від 19.07.2006 року позивач не бездіяла, а вживала заходи для отримання дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення. При цьому Департаментом не вжито достатніх заходів з метою доведення до відома позивача інформації про залишкову вартість автомобіля і, як наслідок, про право викупу транспортного засобу для переоформлення у власність.

Тому, суд вважає, що шестимісячний строк, визначений п. 16 Порядку № 999 від 19.07.2006 року для звернення із заявою, позивач пропустила з поважних причин, в тому числі через невиконання Департаментом обов'язку доведення до відома позивача інформації залишкову вартість автомобіля.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку що відмова надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення Департаменту, викладена у листі від № 04-2007 від 20.04.2016 року є протиправною.

Визначаючись щодо способу захисту порушених прав позивача, суд враховує, що згідно п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, враховуючи протиправність відмови суб'єкта владних повноважень у наданні дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля та на його переоформлення, а також зважаючи на те, що інших перешкод у наданні такого дозволу Департаментом не встановлено, суд доходить висновку, що на Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації слід покласти чіткий обов'язок надати дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля.

Питання про розподіл судових витрат вирішено судом відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації () викладену у листі від 20.04.2016 року № 04-2007 у наданні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) дозволу на сплату залишкової вартості автомобіля "GEELI CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Зобов'язати Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації () надати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) дозвіл на сплату залишкової вартості автомобіля марки "GEELI CK", 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 для його викупу.

Стягнути із Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної державної адміністрації () за рахунок бюджетних асигнувань, в користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп. (одна тисяча сто дві гривні сорок копійок).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович