Справа № 22-а - 1/11
Суддя: Панасенков В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
Справа № 22-а - 1/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2011

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_1,

при секретарі: Плавич С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 травня 2007 року за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси про перерахунок пенсії державного службовця,

в с т а н о в и л а:

12 березня 2007 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що він працював першим заступником голови Одеського облвиконкому і має стаж державної служби 28 років та 1 ранг державного службовця, у 1991 році йому призначено пенсію. Після прийняття Закону України "Про державну службу" йому призначено пенсію державного службовця, з якої перейшов на пенсію за віком, що була призначена на підставі Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування". 16 грудня 2005 року він подав заяву про призначення пенсії держаного службовця й вважав, що при призначенні її незаконно не взято до уваги розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу у відповідності до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року, постанови Кабінету Міністрів України № 512 від 30 червня 2005 року та рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_2 просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси, проти позову заперечувала і в своїх поясненнях

зазначала, що згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року зазначено, що порядок перерахунку пенсій, передбачений цим Законом, поширюються на пенсіонерів, яким пенсія державних службовців призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу", тобто з 16 грудня 1993 року, а так як позивач вийшов на пенсію до прийняття вказаного Закону, то він не має права на призначення і перерахунок пенсії державного службовця відповідно до зазначених Законів.

Постановою суду першої інстанції позов задоволено й зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси з 16 грудня 2005 року нарахувати і виплатити позивачу ОСОБА_2 пенсію, перерахувавши її відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну службу" від 16 січня 2003 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2008 року постанова суду першої інстанції скасована.

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 09 вересня 2010 року постанова апеляційного суду скасована, справа направлена на новий розгляд до апеляційного суду Одеської області (а.с. 107).

В апеляційній скарзі відповідач, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси, просить постанову суду першої інстанції скасувати й ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що постанова суду не відповідає вимогам закону.

Представник відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси, в судове засідання не з'явився, про розгляд справи сповіщений належним чином.

Тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка в суд не перешкоджає розглядові справи і не порушує право на доступ до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси, пояснення на апеляцію позивача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, оскільки постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 працював першим заступником голови Одеського облвиконкому і має стаж державної служби 28 років та 1 ранг державного службовця, у 1991 році йому призначено пенсію.

З 10 липня 1998 року йому призначено пенсію державного службовця на підставі Указу Президента України від 25 травня 1994 року № 254/94 "Про пенсійне забезпечення окремих посадових осіб" (а.с. 96).

31 грудня 2003 року позивач перейшов на пенсію за віком, що була призначена на підставі Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

16 грудня 2005 року позивач подав заяву про перехід на пенсійне забезпечення державного службовця, але відповідач відмовив йому у застосуванні положення ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", що встановлює порядок та умови порахунки пенсій державних службовців, посилаючись на те, що пенсія ОСОБА_2 була призначена у 1991 року, тобто до набуття чинності Законом України "Про державну службу" 16 грудня 1993 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у звязку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

За таких обставин, вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно виходив, що, оскільки позивач ОСОБА_2 набув право на пенсійне забезпечення державного службовця у липні 1998 року на законній підставі на підставі Указу Президента України від 25 травня 1994 року № 254/94, то він має право на перерахунок пенсії державного службовця у відповідності до вимог ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідної посади та рангу.

Посилання відповідача, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси, в апеляційній скарзі на те, що постанова суду є незаконною, оскільки суд не врахував, що положення ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" на позивача ОСОБА_2 не поширюються, не приймаються до уваги за таких підстав.

Судом першої інстанції з достовірністю встановлено, що з 10 липня 1998 року позивачу призначено пенсію державного службовця на підставі Указу Президента України від 25 травня 1994 року № 254/94 і він отримував її до 31 грудня 2003 року (а.с. 96).

Тому посилання відповідача на те, що вихід позивача ОСОБА_2 на пенсію у 1991 році, до набрання чинності Законом України "Про державну службу" перешкоджає застосування положення ст. 37-1 вказаного Закону є безпідставними.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Отже, законних підстав для скасування постанови суду першої інстанції й ухвалення нової постанови про відмову задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 195, 198 ч. 1 п. 1, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси залишити без задоволення, рішення Київського районного суду м.

Одеси від 04 травня 2007 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_3

ОСОБА_1