Справа № 814/2687/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/2687/15

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва) про визнання протиправними та скасування:

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 27 липня 2015 року за № Ф-;

- рішення № від 14 липня 2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за 2014 рік на суму 161,36 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2015 року № , яким було застосовано суму штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у загальному розмірі 44 669,80 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2015 року № , яким була нарахована сума грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1 787,00 грн. та штрафні санкції в розмірі 446,75 грн..

В обґрунтування позову зазначено, що всі спірні рішення контролюючого органу базуються на єдиному висновку про протиправне заниження позивачем витрат на придбання товарів на суму 8 933,96 грн., що призвело до заниження доходів.

Позивач стверджує, що такий висновок суперечить первинним документам бухгалтерського обліку, які були надані до податкової перевірки і які не підтверджують заниження загального оподатковуваного доходу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Суд визнав протиправною та скасував вимогу ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва про сплату боргу (недоїмки) від 27 липня 2015 року № Ф-.

Визнав протиправним та скасував рішення ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 14 липня 2015 року.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва № від 14 липня 2015 року.

В апеляційній скарзі ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку з чим, апелянт просить прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.197 КАС України, у зв'язку із неявкою сторін, належним чином сповіщених про день, час та місце розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ФОП ОСОБА_1 зареєстрована виконкомом Миколаївської міської ради 27 квітня 1998 року. Основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля продовольчими товарами, напоями в спеціалізованих магазинах, здавання в найм власної нерухомості.

ДПІ у Корабельному районі м. Миколаєва провело документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та ін. за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої, 25 червня 2015 року склала акт.

У висновках даного акту податковою інспекцією вказано на наступні порушення вимог податкового законодавства:

- п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: неналежне ведення обліку доходів і витрат та порушення порядку подання декларації про доходи за 2012, 2014 роки;

- п.164.1 ст.164, п.177.2, п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за 2012 рік та 2014 рік;

- пп.169.4.1 п.169.4 ст.169 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати за листопад 2013 року;

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-УІ, в результаті чого занижено єдиний соціальний внесок за 2012 та 2014 роки;

- пп.185.1. а) п. 185.1 ст.185, пп. 187.1.6) п. 187.1 ст.187 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету за грудень 2014 року;

- п.2.2, п.2.6 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, а саме: не відображення в книзі обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фактично отриману суму готівки від реалізації товарів у 2014 році на загальну суму 16 765,28 грн.

На підставі таких висновків податковою інспекцією були прийняті рішення, а саме: вимога про сплату боргу, рішення про застосування штрафних санкцій та податкові повідомлення-рішення.

За результатами процедури адміністративного оскарження таких рішень, відповідачем була винесена інша вимога про сплату боргу, інші рішення змін не зазнали. Так, в остаточному вигляді предметом оскарження в даній справі є наступні рішення:

- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 27 липня 2015 року за № Ф- на суму 864 782 грн.;

- рішення № від 14 липня 2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за 2014 рік на суму 161,36 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2015 року № , яким було застосовано суму штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у загальному розмірі 44 669,80 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 14 липня 2015 року № , яким була нарахована сума грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1787,00 грн. та штрафні санкції 446,75 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час перевірки не було встановлено фактів отримання доходів більше ніж визначено позивачкою у декларації за 2014 рік.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні є законною та обґрунтованою. Однак, в резолютивній частині рішення відсутній висновок суду про задоволення або про відмову в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 14 липня 2015 року, незважаючи на те, що правова оцінка даному рішенню суб'єкта владних повноважень була надана.

Це, на думку суду апеляційної інстанції, є підставою для зміни судового рішення суду першої інстанції.

Аналіз доводів апеляційної скарги свідчить про те, що в ній відсутнє обґрунтування, зокрема не зазначено у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів та застосування норм права (ч.2 ст. 187 КАС України).

Фактично апелянтом, без урахування доводів та мотивів суду, щодо порушень контролюючим органом норм податкового законодавства, в апеляційній скарзі викладений зміст акта перевірки.

Втім, колегія суддів вважає, що доводи суду, викладені в судовому рішенні є законними та обґрунтованими.

Так, відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Аналіз викладених норм податкового законодавства свідчить про те, що об'єктом оподаткування доходів отриманих фізичною особою-підприємцем є різниця між виручкою та витратами.

За логікою податкової інспекції, оскільки позивач занизив власні витрати на суму 10 720,75 грн., то відповідно на дану суму у 2014 році він придбав товари та їх реалізував.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий метод обрахунку донарахування оподатковуваного доходу не передбачений Податковим кодексом України. Як правильно зазначив суд першої інстанції виявлені розбіжності в частині витрат повинні були б зменшити об'єкт оподаткування за 2014 рік, а не збільшити його.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність винесених рішень, а саме: рішення № від 14 липня 2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за 2014 рік на суму 161,36 грн., податкового повідомлення-рішення від 14 липня 2015 року № , яким було застосовано суму штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки у загальному розмірі 44 669,80 грн., податкового повідомлення-рішення від 14 липня 2015 року № , яким була нарахована сума грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1787,00 грн. та штрафні санкції 446,75 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити частково.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішень - змінити.

Доповнити резолютивну частину постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року наступним абзацом:

«Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Корабельному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області від 14 липня 2015 року № , яким була нарахована сума грошового зобов'язання з ПДВ на суму 1787,00 грн. та штрафні санкції 446,75 грн.».

В іншій частині постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова