Справа № 335/8553/16-а
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/8553/16-а 2-а/335/277/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Апаллонової Ю.В.,

при секретарі: Кудряшовій Ю.І., за участю позивача ОСОБА_1., представника третьої особи Мунтянова Є.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Богомолова Юрія Ігоровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2016 року Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Богомолова Юрія Ігоровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Постановою серії ДР № 146242 від 13.07.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення п. 2.1.та 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З постанови про притягнення мене до адміністративної відповідальності вбачається, що 13.07.2016 року о 22 год. 45 хв. в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 48 ОСОБА_1, керував транспортним засобом Deawoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 з неосвітлений номерним знаком в темну пору доби, що не дає змогу розглянути його на відстані 20 м. та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г та 2.9 ПДД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв цього правопорушення. Як вбачається з фактичних обставин справи, ліхтарі освітлення номерного знаку автомобіля були справними та працювали. Інспектором патрульної служби акт огляду місця не складався, протокол не складався, пояснення очевидців події не відібрані, хоча позивач наполягав на цьому, а посилання у постанові про адміністративне правопорушення на порушення Правил безпеки дорожнього руху не підтверджені є доказами. Безпосередньо перед початком руху позивач ретельно перевірив залежність роботи транспортного засобу, зокрема освітлення номерного знаку,який освітлювався належним чином. Незрозумілим є зазначення в оскаржуваній постанові, що позивач не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-п равової відповідальності власників технічних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальності власника імпортного засобу ОСОБА_4 була застрахована 22.07.2015 року в страховій компанії «Арсенал Страхування» (поліс № АЕ 4293527). Строк дії до 21.07.2016 року. На прохання почекати, поки позивач знайде в своїх речах поліс, інспектор не відреагував, а навпаки, почав складати відповідну постанову, в якій зазначив, що позивач не мав при собі відповідного полісу.

Вважає зазначену постанову незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування фактичних обставин по справі, просить суд постанову серії ДР № 146242 від 13.07.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену Інспектором роти № 2 батальйону № 1 м. Запоріжжі ДПП, старшим сержантом поліції Богомоловим Юрієм Ігоровичем, скасувати.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві. Зазначав, що вказаного правопорушення він не вчиняв, доказів про його скоєння відповідач не надав.

В судове засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечень на позов не надав.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно ч.2 ст.69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

При цьому, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Положеннями ч.1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до пп. «а» п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов'язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Як зазначено у постанові про адміністративне правопорушення 13.07.2016 року постановою серія ДР № 146242 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 13.07.2016 року о 22 год. 45 хв. в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 48 ОСОБА_1, керував транспортним засобом Deawoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 з неосвітлений номерним знаком в темну пору доби, що не дає змогу розглянути його на відстані 20 м. та не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г та 2.9 ПДД України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 425,00 грн.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 32 Закону Країни «Про національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об'єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об'єктом вчинення правопорушення.

Як визначено в пункті 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Зміст пункті 21.2 статті 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також свідчить про те, що працівники патрульної поліції мають право вимагати у водія транспортного засобу поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виключно при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Представник третьої особи у судовому засіданні зазначав про застосування до ОСОБА_1. ч.2 ст.36 КУпАП, зокрема складання постанови за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 36 КУпАП При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи ті обстави, що відносно ОСОБА_1 складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності лише щодо одного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, і вчинення ОСОБА_1 інших правопорушень відповідачем недоведене, а тому посилання на ч.2 ст.36 КУпАП є безпідставними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В судове засідання відповідач не надав суду належних доказів на підтвердження вчинення порушення позивачем.

З постанови у справі про адміністративне правопорушення ДР № 146242 від 13.07.2016 року вбачається, що в ній не зазначено якими доказами підтверджується, що позивач скоїв дане правопорушення, а також зазначені докази не надані Відповідачем і суду.

Таким чином, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Deawoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 з неосвітлений номерним знаком в темну пору доби, що не дає змогу розглянути його на відстані 20 м.

Постанова взагалі не містить опис обставин, що були встановлені при розгляді справи як то: наявність усіх свідків порушення ПДД та зміст таких свідчень; пост (визначене дислокацією місце несення служби, на якому працівник поліції забезпечує виконання покладених на нього обов'язків), тощо.

До того ж, у постанові відсутні посилання на те, чи взагалі проводилася фото (або відео) фіксація, не зазначено хто саме проводив фото (відео) фіксацію. Зазначення в постанові цих даних є обов'язковим, оскільки до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів.

Відповідно до п. 8 розділу IV Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 6).

Постанова по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка постанови по справі про адміністративне правопорушення (додаток 7), на якому проставлено відповідні серію і номер.

10. При винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:

у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім'я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень);

у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;

у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;

у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом'якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Разом із тим, при складанні постанови вказані відповідач не урахував та не зазначив обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, наклав на ОСОБА_1 штраф.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного спливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до протоколу, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить, також, дані які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем в судове засідання надано не було. Відповідачем не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, що призвело до необґрунтованого винесення постанови та притягнення до адміністративної відповідальності Позивача.

Крім постанови про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, відповідач не з'явився в судове засідання та не надіслав до суду заперечення на позов.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, постанови суду, оскільки відповідачем останні не спростовані, відповідач не довів належними в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються і повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії, бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач, їх не спростує, суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача і вважає за можливе покласти їх в основу доказами тих обставин, що ОСОБА_1 не мав при собі поліса (договору) обов'язкового страхування, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.126 КУпАП, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 69, 71, 86, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Богомолова Юрія Ігоровича, третя особа Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДР№146242 від 13 липня 2016 року інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції старшого сержанта Богомолова Юрія Ігоровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя : Ю.В. Апаллонова