Справа № 206/2940/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/2940/16-а
Провадження № 2-а/206/60/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2016року

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Зайченко С.В., розглянувши в порядку ст. 41 КАС України в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора БДПС МНП в Донецькій області молодшого лейтенанта Голубціва Сергія Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати дії старшого інспектора БДПС МНП в Донецькій області молодшого лейтенанта Голубців С.Г. щодо винесення постанови Серії ПС2 №364082 від 18.05.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП протиправними, скасувати постанову Серії ПС2 №364082 від 18.05.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його за ч.3 ст.121 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що 18 травня 2016 року відносно нього відповідачем була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення Серії ПС2 №364082 за ч.3 ст.121 КУпАП. Так в постанові зазначено, що він 18 травня 2016 року о 14-00 год., на 619 км + 800 метрів автодороги М-14 Одеса-Мелітополь в Донецькій області, керував автомобілем «Рено Кенго», державний номерний знак НОМЕР_1, який на думку відповідача, підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.1 «б» Правил дорожнього руху України.

За вказане правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Вважає, що дії відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності є необ'єктивними, оскільки для його автомобіля не потрібне проходження обов'язкового технічного контролю, так як автомобіль не є вантажним і не виконує вантажоперевезення в комерційних цілях, а він не перевозив будь-якого вантажу, тому винесена постанова про порушення ним п.31.3 «б» ПДР є безпідставною.

Його автомобіль «Рено Кенго», яким він керував, відноситься до автомобілів типу Фургон малотонажний -В, цей автомобіль фактично легковий, знаходиться в приватній власності і не має ніякого відношення до вантажоперевезень з комерційних підстав.

Тому, вимоги з боку відповідача, що він має проходити технічний огляд на належний йому автомобіль, є такими, що порушують його права.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, наполягав на задоволенні його вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності,суд прийшов до наступного.

В матеріалах справи є копія постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121ч.3 КУпАП, винесеної старшим інспектором 1 взводу батальйону ДПС ДАІ УДАІ ГУМВС в Донецькій області Голубцівим С.Г. за те, що 18.05.2016 року, в 14 год. 00 хв., на 619 км + 800 метрів автодороги М-14 Одеса-Мелітополь, ОСОБА_1 керував транспортним засобом вантажний фургон малотонажний «Рено Кенго», д/н НОМЕР_1, який підлягає обов'язковому технічному контролю, але вчасно його не пройшов, чим порушив вимогу п.31.3 «б» ПДР.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 121 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Пунктом 31.3 (б) ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, цей Порядок визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих Державтоінспекцією, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», періодичність проходження обов'язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

У статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» наводиться визначення термінів, у яких зазначено, що автомобіль вантажний автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що транспортний засіб марки RENAULT, модель - KANGOO, тип - загальний вантажний фургон малотонажний - В, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску - 2007, тобто термін його експлуатації становить більше двох років.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що транспортний засіб позивача ОСОБА_1, марки RENAULT- KANGOO, підлягає обов'язковому технічному контролю відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» з періодичністю проходження кожні два роки.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як випливає із матеріалів справи, відповідачем було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з дотриманням вимог ст.280 КУпАП.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 3 статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на предмет позову, суд вважає, що будь-яких прав позивача на день розгляду справи в суді суб'єктом владних повноважень відповідачем по справі не порушено, відповідач діяв в межах повноважень та на підставі закону.

Підстав для скасування постанови не має.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому в їх задоволенні, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.160-163 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Зайченко