Справа № 295/3083/16-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенцова Л.М.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"11" серпня 2016 р. Справа № 295/3083/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" березня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов'язання відновити виплату пенсії ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області в частині припинення виплати йому довічної пенсії за вислугу років як особі офіцерського складу неправомірними, зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області відновити з 01.06.2015 року та продовжувати в подальшому виплату довічної пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років як особі офіцерського складу з 01.06.2015 року. Також, позивач просив зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області виконати постанову суду, винесену за результатами розгляду справи, негайно та подати до суду звіт про виконання постанови суду та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір у сумі 551,20 грн.

Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира від 03.03.2016 року адміністративний позов у частині вимог за період з 01.06.2015 року по 24.08.2015 року включно залишено без розгляду.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 25 березня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області в частині припинення виплати ОСОБА_3, за період з 25.08.2015 року по 31.12.2015 року, пенсії за вислугу років.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області відновити та провести виплату ОСОБА_3 пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за період з 25.08.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирської області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нову - про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, позивач посилається на те, що судом першої інстанції неправомірно не застосовано усі норми матеріального права та Конституції України, які підлягають застосуванню до вказаних відносин.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирської області з 11.04.2004 року та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак продовжує працювати на посаді завідувача відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Корольовської районної ради м. Житомира.

На виконання вимог ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції станом на 01.04.2015 року) тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, позивачу припинено виплату пенсії.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивач та відновлюючи пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за період з 25.08.2015 року по 31.12.2015 року, дійшов висновку, що у відповідача не було законних підстав для обмеження пенсії, оскільки з 01.06.2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції станом на 01.04.2015 року) підстави для невиплати йому пенсії.

Судове рішення в названій частині не оскаржується, а тому не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції відповідно до вимог ч.1 ст.195 КАС України.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог про виплату пенсії з 01.01.2016 року дійшов обгрунтованих висновків, що такі вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до Закону № 901-VIII від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2016 року викладено в новій редакції, згідно якої тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Отже, згідно наведеної норми закону підставою для невиплати позивачу в період з 01.01.2016 року є його робота на посаді в органах місцевого самоврядування і її невиплата згідно ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, яка діє з 01.01.2016 року) не пов"язується з виникненням у нього права на призначення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Також, Прикінцеві положення Закону № 901-VIII від 23.12.2015 не містять посилань на підстави та обставини, які можуть впливати на відновлення виплати пенсії до 31.12.2016 року. Натомість, згідно Прикінцевих положень до вказаного Закону, після завершення особливого періоду виплата пенсій таким особам здійснюється згідно із законодавством.

Суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання апелянта на те, що припинення виплати пенсії з 01.01.2016 року порушує його конституційні права, а тому зазначений Закон не може бути застосований.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про Конституційний Суд України" повноваження щодо прийняття рішення про конституційності законів та інших правових актів Верховної Ради України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим покладено саме на Конституційний Суд України.

На час прийняття рішення судом першої інстанції та на час розгляду справи судом апеляційної інстанції, норми Закону № 901-VIII від 23.12.2015 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" в частині викладення ч. 1 ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.01.2016 року в новій редакції, не визнані неконституційними.

Разом з тим, у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" березня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення виготовлено "12" серпня 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10004

3- відповідачу Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул. Ольжича,7,м.Житомир,10003

- ,