Справа № 815/2812/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" серпня 2016 р. м. Київ К/800/44533/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Загороднього А.Ф.,

Кобилянського М.Г.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - ГУ МВС України в Одеській області), третя особа: начальник Управління боротьби з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області Бех Олег Володимирович про визнання незаконним і скасування наказу, зобов'язання поновити на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України в Одеській області № 268 о/с від 4 травня 2014 року в частині звільнення та зарахування його в розпорядження ГУ МВС України в Одеській області; зобов'язати ГУ МВС України в Одеській області поновити його на посаді начальника Управління боротьби з організованою злочинністю ГУ МВС України в Одеській області (надалі - УБОЗ) з 4 травня 2014 року; стягнути з ГУ МВС України в Одеській області на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 5 червня 2014 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Одеській області № 268 о/с від 4 травня 2014 року щодо звільнення та зарахування в розпорядження ГУ МВС України в Одеській області полковника міліції ОСОБА_4 Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області з 4 травня 2014 року. Стягнуто з ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 4 травня 2014 року по 5 червня 2014 року. Постанова суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати у межах суми за один місяць допущена до негайного виконання.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову - про часткове задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Одеській області № 268 о/с від 4 травня 2014 року щодо звільнення та зарахування в розпорядження Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області начальника УБОЗ полковника міліції ОСОБА_4 В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленої ним постанови та залишення в силі постанови суду першої інстанції.

В запереченні на касаційну скаргу відповідач просить змінити рішення суду апеляційної інстанції та скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що особи, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з'явилися, суд, на підставі положень пункту 2 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює касаційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наказ ГУ МВС України в Одеській області № 268 о/с від 4 травня 2014 року про звільнення ОСОБА_4 з посади начальника УБОЗ, зарахувавши його в розпорядження Головного управління за посадою начальника УБОЗ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийнятий за відсутності для цього будь-яких правових підстав, у зв'язку з чим, позивач підлягає поновленню на посаді.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині позовних вимог про поновлення позивача на посаді та відмовляючи в їх задоволенні, виходив з того, що оскільки на час ухвалення постанови судом першої інстанції Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 30 травня 2014 року № 978 о/с про звільнення ОСОБА_4 у запас Збройних сил за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - за порушення дисципліни, який реалізовано наказом ГУ МВС України в Одеській області від 26 червня 2014 року № 416 о/с, то, відповідно, не зважаючи на наявність підстав для поновлення його на посаді, на теперішній час, він не може обіймати раніше займану ним посаду. У зв'язку чим, дійшов висновку, що питання про поновлення позивача на посаді начальника УБОЗ можливо вирішити лише після дослідження всіх обставин видання наказів від 30 травня 2014 року № 978 о/с та 26 червня 2014 року № 416 о/с.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 30 грудня 1996 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

7 липня 2011 року наказом ГУ МВС України в Одеській області №318 о/с полковника міліції ОСОБА_4 (А-011518) призначено на посаду начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Одеській області

4 травня 2014 року наказом ГУ МВС України в Одеській області № 268 о/с полковника міліції ОСОБА_4 звільнено з посади начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Одеській області, зарахувавши в розпорядження ГУ МВС України в Одеській області за посадою начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю ГУ МВС України в Одеській області з 4 травня 2014 року. Підставою для прийняття вказаного наказу став лист МВС України від 4 травня 2014 року №8002/Чб.

Наказом Міністра внутрішніх справ України від 30 травня 2014 року № 500 скасовано наказ ГУ МВС України в Одеській області від 4 травня 2014 року № 268 о/с щодо зарахування полковника міліції ОСОБА_4 в розпорядження ГУ МВС України в Одеській області за посадою начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю зазначеного ГУ МВС.

Вказаний наказ реалізовано наказом ГУ МВС України в Одеській області від 4 червня 2014 року № 357 о/с.

Суд першої інстанції визнаючи протиправним та скасовуючи наказ ГУ МВС України в Одеській області № 268 о/с від 4 травня 2014 року щодо звільнення та зарахування в розпорядження ГУ МВС України в Одеській області полковника міліції ОСОБА_4, не врахував, що вказаний наказ в частині зарахування полковника міліції ОСОБА_4 в розпорядження ГУ МВС України в Одеській області за посадою начальника управління по боротьбі з організованою злочинністю зазначеного ГУ МВС скасовано наказом Міністра внутрішніх справ України від 30 травня 2014 року № 500, а тому суд першої інстанції безпідставно скасував вказаний наказ в повному обсязі.

Крім того, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не визначив розмір середнього заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи законність рішення суду першої інстанції, на вказані порушення не звернув уваги.

Окрім того, як встановлено апеляційним судом, 30 травня 2014 року наказом МВС України № 978 о/с ОСОБА_4 звільнено у запас Збройних сил за пунктом 64 «є» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - за порушення дисципліни. Вказаний наказ реалізовано наказом ГУ МВС України в Одеській області від 26 червня 2014 року № 416 о/с.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині позовних вимог про поновлення позивача на посаді та відмовляючи в їх задоволенні, дійшов висновку, що питання про поновлення позивача на посаді начальника УБОЗ можливо вирішити лише після дослідження всіх обставин видання наказів від 30 травня 2014 року № 978 о/с та 26 червня 2014 року № 416 о/с.

Відповідно до статті 195 КАС України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи (частина перша). Суд апеляційної інстанції може дослідити докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим відхилення їх судом першої інстанції. Суд апеляційної інстанції може дослідити також докази, які досліджувалися судом першої інстанції з порушенням вимог цього Кодексу (частина друга). Суд апеляційної інстанції може встановити нові обставини, якщо вони не встановлювалися судом першої інстанції у зв'язку із неправильним застосуванням норм матеріального права (частина третя).

Втім, під час розгляду справи апеляційний суд надані йому статтею 195 КАС України повноваження не реалізував, а встановивши факт видання наказів від 30 травня 2014 року № 978 о/с та 26 червня 2014 року № 416 о/с, не надав їм належної правової оцінки та не дослідив обставини щодо їх видання, та передчасно відмовив в задоволенні позовних вимог про поновлення на посаді.

Оскільки зазначені обставини судами не встановлювалися при ухваленні рішення, а вони мають суттєве значення для правильного вирішення питання, то прийняті ними рішення не можна визнати законними і обґрунтованими.

Частинами другою та третьою статті 159 КАС встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допущене судами попередніх інстанцій порушення вимог процесуального законодавства є підставою для скасування оскаржених рішень і направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді судам слід враховувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 222, 227, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 5 червня 2014 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2014 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

А.Ф. Загородній

М.Г. Кобилянський