Справа № 524/1996/16-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/1996/16-а
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

08.08.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :
головуючого судді - Савічева В.О.
при секретарі Коршак Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним та зобов`язання вчинити дії, зазначаючи, що у 1986 році він брав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з досягненням віку 50 років, він отримав право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Для реалізації свого права, 09 листопада 2015 року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою про призначення пенсії та надав для цього усі необхідні документи.
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 365 від 30.11.2015 р. йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Із змісту рішення вбачається, що підставою для відмови в призначенні пенсії за віком стало те, що при зверненні за призначенням пенсії за віком як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС ним не було надано довідку форми №122, а також не надані первинні документи, що підтверджують періоди роботи в зоні відчуження, накази на відрядження, а за наданими відомостями нарахування заробітної плати неможливо встановити факт нарахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження.
Вважає рішення Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 365 від 30.11.2015 р. незаконним та таким що підлягає скасуванню, оскільки ним було надано належним чином оформлену довідку № 96 від 11 грудня 1992 року та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році.
Просив визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на десять років та зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на десять років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії
Представник позивача Гонтар В.М. у судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача - Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Романець С.В. у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені в заперечені на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 22 червня по 23 серпня 1986 року перебував у складі МПМК-3 тресту «Харківагробуд» та брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в зв`язку з чим отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.03.1993 року.
09 листопада 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пільгової пенсії. До заяви були додані: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, довідка, що видана «Харківською МПМК-3» 11 грудня 1992 року за № 96, про період перебування позивача в зоні відчуження, паспорт громадянина України, трудова книжка, довідка про заробіток за червень-серпень 1986 року, видана Харківським міським архівом, копії відомостей ПМК №3 м. Харкова про нарахування заробітної плати, довідка Харківського міського архіву від 26.01.2012 р. № П-4 про відсутність наказів на відрядження в зону ЧАЕС та табелів робочого часу.
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 365 від 30 листопада 2015 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку із відсутністю довідки форми № 122 та інших первинних документів, які підтверджують періоди роботи в зоні відчуження, наказів на відрядження, тощо.
Відповідно ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно ст. 15 Закону України Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.
Відповідно ч. 3 ст. 65 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Згідно ст. 15 вказаного Закону, довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
З огляду на вищезазначені норми Закону, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Колегія суддів зазначає, що учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи, згідно ст. 65 Закону, за поданням районних державних адміністрацій Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС України, Радою Міністрів АРК, державними адміністраціями областей, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Зазначені посвідчення є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами.
Відповідно ст. 9 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1)учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2)потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а в ст. 10 цього Закону вказано, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 р. на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно п. 2 ст. 14 Закону учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесеними до 2 категорії, є особи, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 01.07.86 р. - незалежно від кількості робочих днів; з 01.07.86 р. по 31.12.86 р. - не менше 5 календарних днів; у 1987 р. - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 р. із зони відчуження (в т.ч. особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення.
Згідно п. 3 постанови КМУ N 501 від 25.08.92 р. Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а потім і п. 3 постанови КМУ N 51 від 20.01.97 р. Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.86 р. - незалежно від кількості робочих днів, з 01.07.86 р. до 31.12.86 р. - не менше 5, а у 87 р. - не менше 14 календарних днів, віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення синього кольору серія А; при цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору Перереєстровано і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. 2 категорії, що підтверджується відповідним посвідченням.
Відповідно ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і цього Закону.
Відповідно ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Судом першої інстанції було встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, має достатній стаж роботи, що не заперечується відповідачем, досяг віку 50 років, а тому, з урахуванням зменшення пенсійного віку, має право на призначення пенсії.
Згідно підп. ґ п. 7 Порядку Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях N122 від 09.03.88 р., або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).
Колегія суддів зазначає, що надання інших документів при зверненні за призначенням пенсії з вище зазначених підстав законодавством не передбачено.
При цьому, згідно п. 38 Порядку орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Відповідно абз. 4 ст. 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. Основним документом, що визначає час виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження є довідка ф. 122, затверджена постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 122 від 09.03.88 р., що видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, у складі яких працівник безпосередньо виконував роботи з ліквідації аварії. У разі неможливості подання довідки за формою ф. 122 для призначення пенсії на пільгових умовах надаються інші (первині) документи, передбачені постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.05 р., що підтверджують період роботи в зоні відчуження, зокрема, довідки військової установи або довідки архівної установи.
В п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.93 р, встановлено, що підтвердження трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до відповідача із заявою для призначення пенсії, позивач надав наступні документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, довідка, що видана «Харківською МПМК-3» 11 грудня 1992 року за № 96, про період перебування позивача в зоні відчуження, паспорт громадянина України, трудова книжка, довідка про заробіток за червень-серпень 1986 року, видана Харківським міським архівом, копії відомостей ПМК №3 м. Харкова про нарахування заробітної плати, довідка Харківського міського архіву від 26.01.2012 р. № П-4 про відсутність наказів на відрядження в зону ЧАЕС та табелів робочого часу.
За роботу в період з 22.06.1986 по 23.08.1986 року позивачу виплачена заробітна плата по місцю роботи МПМК 3 тресту «Харківагробуд» у складі ССО «Союз-86», з урахуванням коефіцієнта 2 в сумі 803 карбованців 85 коп.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.10.2000 року № 12-рп/2000 - зоною відчуження є територія, що з 26.04.1986 року охоплює ту частину радіаційно небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» вбачається Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи серед яких зона відчуження де працював позивач с.Луб`янка, Поліський район, Київська обл.
Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7, оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, провадилась у ІІІ, II, І зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи. На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці повинна була провадитись з дня аварії в однократному розмірі тарифних ставок, посадових окладів відповідно до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156 (0524400-86) (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168 (168с-86-п) та абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (207с-86-п). Зазначене повідомлялось листом Держкомпраці УРСР і Укрпрофради від 08.01.1987 року №05/2-25-2; 03-51-8.
Таким чином, застосування коефіцієнта 2 при виплаті заробітної плати позивачу за період з 22.06.1986 року по 23.08.1986 року свідчить про те, що позивач у цей час працював саме у зоні відчуження, у зв`язку з чим, посилання відповідача на відсутність документів, що підтверджують перебування позивача у вказаний період в зоні відчуження судом не береться до уваги, оскільки спростовуються наведеними доказами.
Крім того, незбереження первинних документів та відомостей стосовно приймання позивачем участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений період (при наявності відповідного посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС) не може слугувати підставою для обмеження пенсійних прав позивача.
Враховуючи наведене, суд вважає, що у позивача є всі права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до положень ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС України, суд приходить до висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії є незаконною та необґрунтованою.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.
Суд вважає, що позивач, надавши письмові докази, що були предметом дослідження при розгляді справи судом виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.
Натомість, відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості відмови у призначенні позивачу пенсії, що є предметом оскарження позивачем.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Керуючись ст.ст. 6, 17, 18, 19, 107, 162 КАСУ, ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд - ,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на десять років.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , пенсію відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на десять років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії.
Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.
Суддя: