Справа № П/808/175/14
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року об 11 год. 09 хв.Справа № П/808/175/14 Провадження №СН/808/19/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Школової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України надійшла адміністративна справа №П/808/175/14 (Провадження №СН/808/19/16) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2014 по справі №П/808/175/14, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015, у задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.02.2016 частково задоволено касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 24.04.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 у справі №П/808/175/14, адміністративну справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом допущено процесуальне правонаступництво та здійснено заміну відповідача на належного - Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач, ДПІ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі матеріалів Вільнянського РВ ГУМВС в Запорізькій області, складених за фактом продажу 03.09.2013 алкогольних напоїв неповнолітній особі, оскільки ані позивачем особисто, ані її співробітниками в цей день алкогольні напої (пиво) неповнолітнім особам не реалізовувались. Позивач зазначає, що відповідно до матеріалів зібраних співробітниками міліції, продаж пива здійснювався громадянкою ОСОБА_4, яка станом на 03.09.2013 не перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 та не могла здійснювати реалізацію будь-якої продукції в магазині позивача «Вітамін». Крім того, позивач звертає увагу, що станом на 03.09.2013 нею взагалі не здійснювалась реалізація розливного пива, оскільки у зв'язку з закінченням сезону продажу вказаної продукції розливне обладнання було законсервовано співробітниками постачальника пивної продукції ТОВ «Запорізька пивна компанія». В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що до відповідача від Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області надійшли адміністративні матеріали, відповідно до яких було встановлено факт реалізації п.ОСОБА_4, яка працює в магазині «Вітамін» у ФОП ОСОБА_1, бокала пива неповнолітній особі. У зв'язку з чим, на підставі ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контролюючим органом правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. В судовому засіданні представник відповідача додатково зазначив, що надані позивачем документи щодо консервації розливного обладнання не спростовують факт реалізації пива, оскільки така консервація є технічно неможливою. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, у тому числі покази свідків, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 06.05.1999 зареєстровано Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області, як фізичну особу-підприємця.

03 вересня 2013 року співробітниками Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області у магазині «Вітамін», що належить позивачу, встановлено факт продажу п.ОСОБА_4 неповнолітньому громадянину ОСОБА_5 бокалу пива ємністю 0,5 л., чим порушено вимоги статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

За встановленим фактом 03.09.2013 співробітниками Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області складено протокол про адміністративне правопорушення ЗП №125243 відносно громадянки ОСОБА_4

На підставі зазначеного протоколу Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 527,00 грн., про що 23.10.2013 складено постанову про адміністративне правопорушення.

Згідно з банківською випискою 07.11.2013 громадянкою ОСОБА_4 сплачено суму штрафу у розмірі 527,00 грн.

На підставі зазначеного протоколу та постанови відповідачем складено податкове повідомлення-рішення форми «С» від 23.12.2013 №, яким до позивача, на підставі п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення, встановлене статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6800,00 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало встановлення порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Частиною 2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

З матеріалів справи встановлено, що позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями серія АБ №2250225 (дійсна з 16.06.2013 по 16.06.2014).

Під час розгляду справи судом встановлено, що висновок контролюючого органу про підтвердження порушення ґрунтується виключно на матеріалах, зібраних співробітниками Вільнянського РВ та рішення Михайлівської сільської ради від 23.10.2013, яким п.Штепу А.Р. притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.156 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи надано фіскальні чеки за 03.09.2013, з яких вбачається, що продаж 03.09.2013 бокалу пива ємністю 0,5 л марки «Оболонь світле» не здійснювався. Згідно зазначених фіскальних чеків загальна сума реалізованих товарів за 03.09.2013 складає 93,95 грн. Зазначене підтверджується денним Z-звітом за 03.09.2013, згідно якого загальна сума реалізованих товарів за 03.09.2013 складає 93,95 грн.

Суд критично оцінює зазначені в адміністративних матеріалах відомості щодо продажу п.ОСОБА_4 пива на розлив в бокалі 0,5 л., та зазначає, що враховуючи заперечення факту реалізації пива та відсутність будь-які розрахункових документів на підтвердження такої реалізації, неможливо достовірно встановити факт реалізації саме алкогольного напою та встановити, що містилось в пластиковому бокалі ємністю 0,5 л., оскільки в адміністративних матеріалах відсутні висновки експертних установ щодо вмісту пластикового бокалу, який начебто був реалізований гр. ОСОБА_5

Також, у матеріалах Вільнянського РВ зазначена адреса магазина «Вітамін», в якому начебто відбувався продаж алкогольних напоїв, с. Вільноандріївка, вул. Дніпровська, 1, проте, як встановлено з наданої до матеріалів справи копії паспорту торгівельного павільйонну, магазин «Вітамін» знаходиться за адресою с. Вільноандріївка по вул. Гоголя (а.с.23-27, т.2).

Для з'ясування вказаних обставин судом двічі викликалися для допиту в якості свідків п.ОСОБА_10, продаж пива якому було зафіксовано в матеріалах Вільнянського РВ, п.ОСОБА_4, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності, п.ОСОБА_9, яка за твердженням позивача фактично працювала в магазині «Вітамін» у період, коли відбувся начебто продаж пива неповнолітньому, проте, вищевказані особи в судове засідання для дачі свідчень не прибули, причини неприбуття суду не відомі.

Таким чином щодо вказаних обставин суд виходить з наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно п. ОСОБА_4, співробітниками міліції зазначено, що вона є співробітником ФОП ОСОБА_1, також в матеріалах про адміністративне правопорушення містяться пояснення п.ОСОБА_11 та п.ОСОБА_12, які показали, що у вересні 2013 року в магазині «Вітамін» працювала саме п. ОСОБА_8

Судом двічі викликались для допиту в якості свідків п.ОСОБА_11 та п.ОСОБА_12, проте вказані особи в судове засідання для дачі свідчень не прибули, причини неприбуття суду не повідомили. Отже, зазначені обставини встановлюються судом на підставі наявних письмових доказів.

В матеріалах справи міститься копія трудового контракту, укладеного 09.06.2013 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_4, а також копія угоди про розірвання вказаного трудового контракту від 28.07.2013, тобто до встановлення факту реалізації пива неповнолітній особі (а.с.100-103, т.1).

Будь-яких інших доказів, які б свідчили, що станом на 03.09.2013 п.ОСОБА_4 перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1, до матеріалів справи не надано.

Крім того, судом встановлено, що адміністративні матеріали, які були направлені співробітниками міліції на адресу Михайлівської сільської ради для розгляду, повертались сільським головою на адресу Вільнянського РВ у зв'язку з тим, що п.ОСОБА_4 стверджувала, що не працює в магазині «Вітамін» (а.с.41, т.1).

Також, суд вважає за доцільне зауважити і на ту обставину, що як під час складання адміністративних матеріалів так і під час доопрацювання матеріалів, які були повернуті Михайлівською сільською радою, співробітниками міліції не було запропоновано надати пояснення позивачу, в приміщенні якої начебто відбулась реалізація алкогольних напоїв неповнолітній особі, що також свідчить про неповноту зібраних матеріалів.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист ТОВ «Запорізька пивна компанія» №400 від 07.04.2016, в якому зазначено, що розливне обладнання ТМ «Оболонь», яке встановлено у ФОП ОСОБА_1, в період з 20.08.2013 по 01.04.2014 було законсервоване спеціалістами ТОВ «Запорізька пивна компанія». При цьому, з вказаного листа встановлено, що розконсервація вказаного обладнання в період з 20.08.2013 по 01.04.2014 не проводилась (а.с.10, т.2).

Суд не приймає посилання представника відповідача на те, що розливне обладнання не можливо законсервувати, оскільки на переконання суду, представник відповідача не є спеціалістом в даній галузі. Крім того, відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення, як і співробітниками міліції під час фіксації правопорушення, не встановлювався факт наявності у позивача розливного обладнання та його стан, доказів протилежного суду не надано.

Також під час розгляду адміністративної справи судом було досліджено первинну бухгалтерську документацію ФОП ОСОБА_1, а саме товарно-транспортні накладні та видаткові накладні за липень - серпень 2013 року, за якими придбавався товар в магазин «Вітамін», та встановлено, що пиво придбавалось позивачем виключно в пляшках, доказів придбання за вказаний період розливного пива до матеріалів справи не надано (а.с.40-61, т.2).

В судовому засіданні 24.05.2016 в якості свідків судом допитано громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з приводу факту реалізації 03.09.2013 п.ОСОБА_4 пива неповнолітній особі, проте, свідчення даних осіб не беруться до уваги судом при прийнятті рішення, оскільки містять суперечливі відомості, неточності та припущення щодо подій, які відбулись 03.09.2013.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 2 статті 8 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у пункті 110 рішення Європейського Суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Отже, контролюючий орган має довести факт вчинення порушення платником податків належними та допустимими доказами, оскільки, відповідно до ч.2 ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідачем не доведено порушення позивачем п.2 ч.1 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а надані до матеріалів справи письмові докази спростовують твердження контролюючого органу.

Таким чином, при розгляді справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а підчас розгляду справи в суді, відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, відповідач не довів правомірність прийнятого рішення про застосування фінансових санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 2. 4, 7 - 12, 14, 71, 86, 158- 163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області від 23.12.2013 №.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.), присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області до спеціального фонду Державного бюджету України суму несплаченого судового збору в розмірі 1644,30 грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири гривні 30 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення її в повному обсязі, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко