Справа № 813/754/16
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року № 813/754/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

при секретарі Зубач С.А.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Мисак О.В.

розглянувши у відкритому судовому з асіданні у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що підставою для видачі оскаржуваних наказів стало звинувачення позивача у вчиненні адміністративного правопорушення - дрібної крадіжки пального. Однак, для визнання особи такою, що здійснила вчинок, який дискредитує звання рядового і начальницького складу, необхідно достовірне встановлення факту відповідного вчинку. У даному випадку відповідна перевірка проведена не всебічно та необ'єктивно. 4 літри пального було залито в 2-дві двохлітрові пляшки на прохання позивача під час заправки службового автомобіля. На заправці службовий автомобіль ніким не затримувався і не оглядався. Після заправки позивач на вказаному автомобілі приїхав до районного відділення поліції і там під час огляду автомобіля в ньому було виявлено пальне у пластикових пляшках. Встановлено, що пальне у пластикових пляшках знаходилось у самому службовому автомобілі. Фактів, що ОСОБА_1 або його напарник забрали це пальне і привласнили його не наведено. Службовим розслідуванням не здобуто доказів на підтвердження його вини у вчиненні дрібної крадіжки пального в зв'язку з тим, що він не вчиняв такої крадіжки, а отже відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Жодним правоохоронним органом питання щодо відкриття кримінального провадження або ж справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вирішувалося. У даному випадку факт заподіяння будь-якої шкоди взагалі не встановлено. На момент накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції в його послужному списку не було жодного дисциплінарного стягнення за весь період його служби в органах внутрішніх справ та поліції.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та уточненнях до позову. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та зазначив, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення - звільнення з ОВС передував висновок службового розслідування, в ході якого встановлено, що службові особи Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області поліцейський - старший сержант поліції ОСОБА_4 та поліцейський- водій старший сержант поліції ОСОБА_1 допустили грубе порушення службової дисципліни, яке полягає в тому, що здійснюючи заправку даного автомобіля талоном на 20 літрів передали заправнику ОСОБА_5 дві порожні пластикові пляшки об'ємом по 2 літри кожну, які останній заповнив бензином, а решта 16 літрів залив в бак автомобіля. При проведенні огляду даного автомобіля працівниками СОГ в салоні даного автомобіля виявлено одну з вищевказаних пляшок заповнену рідиною жовтого кольору зі специфічним запахом бензину. Це підтверджується і протоколом огляду місця подій, копія якого була скерована в УКЗ ГУНП із Висновком по матеріалах ЄО (для врахування при проведенні службового розслідування), де зазначається, що під час огляду автомобіля марки «Рено Кенгу» д.н.з. 1172 виявлено та вилучено двохлітрову прозору пляшку із рідиною жовтуватого кольору із характерним запахом паливно-мастильних матеріалів (тобто одну пляшку). Обставинами, що обтяжують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_4 та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 є проявлена ними нещирість при наданні пояснень та повідомлення неправдивої інформації щодо купівлі ними 4-х літрів бензину за власні кошти. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, що призвело до підриву авторитету, формування негативної думки про поліцію та дискредитації звання працівника поліції. Правовою підставою видачі ГУНП наказу від 29.01.2016 № 152 був висновок службового розслідування, який позивач не оскаржує. Тобто, відсутність мотивованого рапорту про незгоду із висновком службового розслідування та не оскарження такого вказує на безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 Відповідно до ст.ст. 13-16 Статуту відповідачем чітко дотримано порядку і строків накладення дисциплінарних стягнень. В передбачений законодавством термін проведено службове розслідування і видано накази ГУНП від 29.01.2016 №152 та від 19.02.2016 року № 60 о/с.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з мотивів, наведених у них, просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача і представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів. Пунктом 15 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебував на службі в органах внутрішніх справ України з 2002 року.

07.11.2015 року ОСОБА_1 був прийнятий на службу в поліцію на посаду поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.01.2016 №152 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Жовківського відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області" за грубе порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП на поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 19.02.2016 №60 о/с "По особовому складу" звільнено ОСОБА_1 зі служби в поліції згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Не погоджуючись із вказаними наказами позивач оскаржив їх до суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.01.2016 року №61 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування.

За результатами проведення службового розслідування складено висновок від 25.01.2016, яким встановлено, що 11.12.2015 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт старшого інспектора з ОД УКЗ ГУНП у Львівській області, підполковника поліції ОСОБА_6 про те, що 10 грудня 2015 року о 16:35 до нього на приватний мобільний номер надійшов телефонний дзвінок від співзасновника та журналіста видання «ДК-Захід», депутата Червоноградської міської ради ОСОБА_7. В телефонній розмові ОСОБА_7 повідомив про те, що ним на автозаправній станції «WOG», що в с. Сопошин, Жовківського району, Львівської область виявлено службовий автомобіль «Рено-Кенго» реєстраційний номер 14 1172, при заправці якого працівники поліції зливають пальне. Отриману інформацію передано операторові « 102» та здійснено виїзд на місце події. Виїздом установлено, що працівники групи швидкого реагування Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП, а саме: поліцейський-водій старший сержант поліції ОСОБА_8 та поліцейський ОСОБА_4, здійснюючи заправку даного автомобіля талоном на 20 літрів передали заправнику ОСОБА_5 дві порожні пластикові пляшки об'ємом по 2 літри кожну, які останній заповнив бензином, а решта 16 літрів залив в бак автомобіля. Зі слів ОСОБА_5 вище вказані працівники поліції неодноразово на протязі тривалого часу здійснювали заправку службового автомобіля аналогічним способом. Дані події зафіксовані ОСОБА_7 на фотокамеру мобільного телефону. У подальшому ОСОБА_7 звернувся з відповідною заявою в ОСОБА_9 При проведенні огляду даного автомобіля працівниками СОГ в салоні даного автомобіля виявлено одну з вищевказаних пляшок заповнену рідиною жовтого кольору зі специфічним запахом бензину. 18.01.2016 до УКЗ ГУНП у Львівській області з Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області надійшли матеріали за результатами розгляду вищевказаної заяви громадянина ОСОБА_7 згідно висновку по яких в діях старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та старшого сержанта поліції ОСОБА_4 є ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП.

В ході службового розслідування були опитані: поліцейський-водій Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1, поліцейський Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_10, оперуповноважений Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції Царик Н.М., інспектор Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Сай С.В., громадянини: ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_15

Таким чином службовим розслідуванням установлено, що службові особи Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області, а саме: поліцейський - старший сержант поліції ОСОБА_4 та поліцейський- водій старший сержант поліції ОСОБА_1 грубо порушили службову дисципліну, яка у відповідності до п. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України базується на високій свідомості та обов'язує кожну особу рядового і начальницького складу неухильно дотримуватись вимог законодавства, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у отриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. Старший сержант поліції ОСОБА_4 та старший сержант поліції ОСОБА_1 як працівники поліції, будучи зобов'язаними відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію»: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини вчинили крадіжку 4-х літрів бензину призначеного для заправки службового автомобіля. Обставинами, що обтяжують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_4 та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 є проявлена ними нещирість при наданні пояснень та повідомлення неправдивої інформації щодо купівлі ними 4-х літрів бензину за власні кошти.

У Висновку вказано, що дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості старшого сержанта поліції ОСОБА_1 та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, що призвело до підриву авторитету, формування негативної думки про поліцію та дискредитації звання працівника поліції. Таким чином службовим розслідуванням встановлено, що позивач своїми діями грубо порушив службову дисципліну, що стало складовою дисциплінарного проступку .

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача і представників сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

В оскаржуваному наказі Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.01.2016 №152 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Жовківського відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області" вказано, що за грубе порушення службової дисципліни, ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП на поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч.1 ст.15 КУпАП, військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Зміст наведеної норми вказує на те, що позивач за вчинення адміністративного проступку передбаченого ст.51 КУпАП повинен нести дисциплінарну відповідальність передбачену Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, оскільки згадане адміністративне правопорушення не відноситься до переліку тих порушень за які поліцейськими несеться адміністративна відповідальність на загальних підставах.

Як убачається з ст. 16 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Як убачається з матеріалів справи дисциплінарне правопорушення вчинено 11.12.2015, а до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 притягнутий 29.01.2016.

Судом встановлено, що після заправки позивач на вказаному автомобілі приїхав до районного відділення поліції і там під час огляду автомобіля в ньому було виявлено пальне у пластикових пляшках. Пальне у пластикових пляшках знаходилось у самому службовому автомобілі.

Разом з тим, суд погоджується з твердженням позивача про те, що фактів того, що він або його напарник забрали це пальне і привласнили його не встановлено.

В судовому засіданні представник відповідача ствердив, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності не за дрібну крадіжку, відповідальність за яку настає в порядку встановленому статтею 51 КУпАП України, а за зливання бензину у пластикові пляшки.

Відповідно до положень ст.51 КУпАП України дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати тягне за собою накладення штрафу від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п'яти до десяти діб.

У даному випадку пальне знаходилось і у паливному баку службового автомобіля і в пластикових пляшках, які знаходились в тому ж службовому автомобілі. Жодного доказу, що ОСОБА_1 таємно викрав пальне та привласнив його у матеріалах перевірки немає, а висновок, що пальне було викрадене є припущенням.

Крім того, суд зазанчає, що обов'язковою обставиною при визначенні виду дисциплінарного покарання є заподіяння шкоди. Однак, у даному випадку факт заподіяння будь-якої шкоди взагалі не встановлено. В судовому засіданні представник позивача не могла зазначити яка саме матеріальна шкода заподіяна та її розмір. Не встановлювався факт заподіяння матеріальної шкоди та її розмір і під час проведення службового розслідування по факту зливання пального.

В ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 та поліцейський Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_10 дали пояснення про те, що пальне в кількості 4-х літрів було придбане за їх власні кошти.

ОСОБА_1 надав суду додаткові пояснення про те, що він як водій службового поліцейського автомобіля, виїжджає на різні виклики у будь-який куток Жовківського району, в той же час заправити автомобіль пальним згідно інструкції, можливо тільки на заправках «WOG» . Однак, така заправка на території району тільки одна. За таких обставин він змушений був робити запас пального у пляшках на випадок, якщо пальне при виїзді на місце події у віддалений район Жовківського району закінчиться у паливному баку і він зможе дозаправити автомобіль.

Суд критично оцінює пояснення громадян ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_14, оскільки вони бачили лише факт заливання бензину у пластикові пляшки. В той же час, службовим розслідуванням не встановлено чи мають ці громадяни інформацію про те, за які кошти це пальне було придбане.

Не може ствердно сказати і про кошти на придбання пального в кількості 4-ох літрів і сам оператор АЗС «WOG» ОСОБА_15, який безпосередньо відпускав пальне позивачу. У висновку службового розслідування від 25.01.2016 зазначено, що опитаний ОСОБА_15 «не пригадує чи отримував від вказаного працівника поліції грошові кошти».

Пояснення оперуповноваженого Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції Царика Н.М. побудоване лише на основі інформації громадянина ОСОБА_7

Опитаний в ході проведення службового розслідування інспектор Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області лейтенант поліції Сай С.В. пояснив, що «очевидцем подій, які мали місце на АЗС не був та нічого про це повідомити не може».

Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з п. 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, до затвердження відповідним законом Дисциплінарного статуту Національної поліції України підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року за № 3460-1У (далі за текстом - Дисциплінарний статут ОВС України).

Відповідно до положень ст.ст. 2, 5 Дисциплінарного статуту ОВС України, підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку - невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби».

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 25 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачено, що працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Як зазначено вище, оскаржуваним наказом до позивача застосований найсуворіший вид дисциплінарного стягнення - звільнення з посади, при цьому, відповідач керувався лише фактом зливання пального у пластикові пляшки.

Приписи ч.9 ст.14 Дисциплінарного статуту визначають, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Тобто, один із елементів, що передує накладенню дисциплінарного стягнення є доведена вина працівника по невиконанню чи неналежному виконанню покладених на нього трудових обов'язків. Провина працівника у вчиненні дисциплінарного проступку має у вигляді прямого чи опосередкованого наміру. Отже, має бути доведено, що працівник хотів чи свідомо допускав настання несприятливих роботодавцеві наслідків.

Станом на час розгляду справі в суді позивач не мав накладених і не знятих дисциплінарних стягнень.

Надаючи правову оцінку виявленим порушенням, в розрізі зазначеного, судом не встановлено фактів щодо грубого порушення позивачем службової дисципліни і, як наслідок, свідчить про недотримання Головного управління Національної поліції у Львівській області доведеності вини особи, яка вчинила грубе дисциплінарний проступок.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.02.2016 по 09.08.2016 у сумі 21 404,02 грн суд зауважує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України N 100 від 8 лютого 1995 року "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати", цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (підпункт "з" пункту 1). У відповідності до ч. 3 п. 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках". До яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно довідки відповідача, заробітна плата позивача за січень 2016, що враховується при розрахунку середньої заробітної плати, становила 3510,00 грн, за лютий 2016 -3752,08грн.

Заробітна плата за період з 01 січня 2016 по 25 лютого 2016, що враховується при розрахунку середньої заробітної плати становить 7262,08 грн.

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи складає 191,10 грн.

З огляду на наведене, з відповідача слід стягнути 191,10 (розмір середньоденної заробітної плати) х 112 (кількість календарних днів вимушеного прогулу) = 21404,02 грн.

Відповідно до ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,-

Постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 29.01.2016 №152 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників поліції Жовківського відділення поліції Кам'янко-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області" в частині накладення на ОСОБА_1 - поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 19.02.2016 №60 о/с "По особовому складу" в частині звільнення зі служби в поліції з 25.02.2016 старшого сержанта поліції поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 26.02.2016.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.02.2016 по 09.08.2016 у сумі 21404,02 грн.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського-водія Жовківського відділення поліції Кам'янка-Бузького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області і стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 3 631,04 грн. звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя Р.М. Брильовський