Справа № 820/1895/16
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"09" серпня 2016 р. № 820/1895/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Хмелівська Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1
до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області
про визнання протиправними дій та скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому з урахуванням позовних вимог просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 від 06.04.2016 року «Про надання дозволу на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1»; скасувати рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.04.2016 року про застосування умовного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала у повному обсязі просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що оскаржуваний наказ винесений за відсутності реальних підстав для проведення фактичної перевірки, здійснення виходу на перевірку відбулося з порушенням норм діючого податкового законодавства, а отже, як наслідок рішення про застосування адміністративного арешту майна є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні адміністративний позов не визнав. В обґрунтування своєї правової позиції послався на те, що згідно наказу фахівцями податкового органу вжито заходи по проведенню фактичної перевірки у зв'язку з отриманням податкової інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин. Відповідач відмовився від отримання під розписку наказу та ознайомлення з направленням на перевірку, що позбавило посадових осіб органу державної фіскальної служби здійснити надані законом повноваження. Внаслідок не допуску до проведення перевірки, на підставі п.94.6 ст.94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна позивача. А отже при прийнятті оскаржуваних рішень податковий орган діяв у межах наданих повноважень, у спосіб, визначений діючим законодавством, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) знаходиться на податковому обліку Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за № 43.

Матеріалами справи підтверджено, що в.о. начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, на підставі п.п. 80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями було винесено наказ від 06.04.2016 року №85 "Про надання дозволу на проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ", у зв'язку з отриманням податкової інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин.

07.04.2016 року згідно направлень №89, №90 та №91 від 07.04.2016 року фахівцями податкового органу здійснено вихід у кафе ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Однак, відповідач не допустив до перевірки, про що складено акт "Про не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки" від 07.04.2016 року №71/20-26-13-01/НОМЕР_1.

08.04.2016 року заступником начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.94.6 ст.94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.3 ст.2 КАС України суд зазначає наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 від 06.04.2016 року «Про надання дозволу на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1»

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки. При цьому згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що 31.03.2016 року за вх.. № 1027/8 відповідачем отримано заяву гр.. ОСОБА_2 від 19.03.2016 року щодо порушення вимог законодавства ФОП ОСОБА_1 в частині використання праці найманих працівників та повідомлено, що останній згідно даних звітності здійснює діяльності ресторанів, надання послуг мобільного харчування без використання праці найманих працівників -а.с. 80-81.

З урахуванням викладених у заяві обставини та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, повідомлення про прийняття на роботу - а.с. 41-43, відповідачем виданий наказ про надання дозволу на проведення фактичної перевірки від 06.04.2016 року № 85 - а.с.83.

Щодо посилань позивача, на п.3 розділу «Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих акті в України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 року, яким встановлено мораторій на проведення перевірок суб'єктів господарювання, як на підставу задоволення позовних вимог, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону № 71-VIII встановлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження з 1 січня 2015 року не поширюється на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Згідно із п. 80.1 та пп. 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України, яка визначає підстави проведення фактичних перевірок, остання проводиться в т.ч. у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Вказані у цьому підпункті підстави проведення фактичної перевірки є невід'ємною складовою п.п.75.1.3. п.75.1 ст.75 ПК України, яка визначає що фактична перевірка проводиться щодо дотримання законодавства при оформленні трудових відносин з найманими працівниками, а отже на позивача не поширюються обмеження, встановлені п.3 розділу «Прикінцевих положень» Закону України № 71-VIII від 28.12.2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих акті в України щодо податкової реформи».

Суд також зазначає, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Відповідно до ст. 9, 11, КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушень прав позивача при винесені оскаржуваного наказу, відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законодавством, а тому, вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.04.2016 року про застосування умовного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

Судовим розглядом встановлено, що 07.04.2016 року згідно направлень №89, №90 та №91 від 07.04.2016 року фахівцями податкового органу здійснено вихід у кафе ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Як було встановлено судом, відповідач не допустив працівників податкового органу до перевірки, про що складено акт "Про не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки" від 07.04.2016 року №71/20-26-13-01/НОМЕР_1.

08.04.2016 року заступником начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.94.6 ст.94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Підпунктом 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Процедура допуску посадових осіб до проведення перевірки регламентована ст. 81 ПК України і однаково застосовується як для документальних, так і для фактичних перевірок.

За правилами, передбаченими п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, встановлених у цій нормі документів.

Абзацом 5 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до абзаців 7 - 8 пункту 81.1 статті 81 ПК України при пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Із долученого до матеріалів справи акту від 07.04.2016 року № 71/20-26-13-01/НОМЕР_1 -а.с.82 вбачається, що відповідачем були дотриманні вимоги ст.81 ПК України, проте позивач відмовився від отримання наказу на проведення перевірки та отримання направлення.

З урахуванням наведених норм, а також того, що встановлено безпідставність не допуску працівників податкового органу до перевірки, що є свідченням недобросовісного ухилення відповідача від виконання законних вимог, а саме - обов'язку щодо ознайомлення з направленням на проведення перевірки, копією наказу про проведення перевірки та службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, суд дійшов висновку про відсутність підстав скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 08.04.2016 року.

Відповідно до ст.ст. 9, 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При зазначених обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено порушень прав позивача, відповідач діяв в межах та у спосіб визначений законодавством, а тому, вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 12 серпня 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.