Справа № 465/4327/16-а
Суддя: Гулієва М. І.
Дата ухвалення: 2016-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2016 р. Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі - Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м.Львові про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності , посилаючись на те, що відповідно до постанови від 02.07.2016 р. на нього накладено адміністративне стягнення за те, що 02.07.2016 року на вул .ОСОБА_3,5 у м.Львові здійснив стоянку автомобіля на пішохідному переході. Вказана постанова підлягає скасуванню,так як в його діях відсутній склад даного правопорушення зокрема,суб»єктивна сторона.Винних дій він не вчиняв,оскільки,це була вимушена зупинка для надання необхідної допомоги велосипедисту,якому стало погано.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовну заяву підтримали,просять скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.Крім того,позивач пояснив,що 2.07.16р.рухаючись на автомобілі,на узбіччі вул.Богомольця побачив ,що велосипедисту стало погано.Він зупинив автомобіль на тротуарі,а не на пішохідному переході, включив аварійну світлову сигналізацію,так як це була вимушена зупинка з метою надання допомоги людині.Він дав велосипедисту воду та таблетку,це зайняло небагато часу,однак інспектор поліції склав постанову про накладення адміністративного стягнення,не врахувавши його пояснень та не допитавши свідків.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила,що поліцейський патруль декілька разів об»їхав по вул.Франка,але жодного велосипедиста не бачили.Автомобіль позивача стояв на пішохідному переході,без дотримання п.9.9 ПДР,чим було порушено ПДР України.

В судове засідання 17.08.16р.представник відповідача не з»явилась,про причини неявки суд не повідомила,хоч належно увідомлена про час і місце розгляду справи.За наведених обставин,суд вважає за можливе справу розглядати у її відсутності,відповідно до ст.128 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін,свідків,суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності із ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно п.24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено судом, відповідно до постанови від 02.07.2016 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 255,00 грн. штрафу за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України,а саме за те,що на вул.І.Франка,5 у м.Львові здійснив стоянку на пішохідному переході.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем суду не надано жодних доказів у підтвердження правомірності прийнятого рішення.

Згідно відповіді Управління патрульної поліції у м.Львові від 01.08.16р.,відеозапис події,яка мала місце 2.07.16р.о 11.05 на вул.Франка,5 з відеореєстраторів інспекторів поліції відсутній.

З пояснень свідка ОСОБА_4. ,даних в судовому засіданні,вбачається,що 2.07.16р.він керував велосипедом,на вул.Богомольця йому стало погано,так як був спекотний день.Коли він впав,до нього підбіг позивач,пропонував підвезти його,надав першу допомогу.Де позивач зупинив автомобіль і чи була включена аварійна сигналізація він не пригадує.

Свідок ОСОБА_5І.в судовому засіданні пояснила,що є інспектором поліції.2.07.16р.вона склала постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст.122 КУпАП,так як його автомобіль був припаркований на пішохідному ОСОБА_2пояснював,що надавав допомогу велосипедисту,але вони ніякого велосипедиста не бачили,аварійна світлова сигналізація ввімкнена не була.По вул.Богомольця вони не їхали.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає , що позов підставний та підлягає до задоволення. Керуючись ст.ст. 7-14,128,158-163,167,171-2 КАС України,суд, -

П о с т а н о в и в :

позов задоволити .

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №996323 від 02.07.2016р. про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати,провадження у справі закрити у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом 10днів з дня її проголошення.

Суддя: М.І.Гулієва