Справа № 826/25134/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 серпня 2016 року м. Київ№ 826/25134/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Іщука І.О, при секретарі Мині І.І., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського

нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни,

треті особи ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної

адміністрації,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія

«Вектор Плюс»

про визнання протиправними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни (далі по тексту - відповідач), треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі по тексту - треті особи 1, 2, 3, 4, 5, відповідно), про визнання протиправними дій, скасування рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2015. відкрито провадження в адміністративній справі № 826/25134/15.

У судовому засіданні 18.05.016 представник позивача та третіх осіб 1, 2 підтримав позов, просив задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, причини неявки суду невідомі, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлена.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене та не прибуття представника відповідача до суду, в судовому засіданні 18.05.2016 суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив.

Згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 19.01.2001 Київською державною нотаріальною контрою №11, за реєстром №5Н-238, який зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна 24.04.2001 в реєстраційній книзі №92-184 за реєстровим номером позивачу ОСОБА_1 належала квартира АДРЕСА_1.

08.02.2008 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та позивачем було укладено іпотечний договір №262/0208/880018-Z-1, відповідно до якого позивач передала в іпотеку відкритому акціонерному товариству «Сведбанк», належне їй на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1 на забезпечення основного зобов'язання (кредитний договор) № 2621/0208/88-18, укладений 02.08.2008 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_3 (третя особа 1 у справі).

Рішенням від 30.09.2015 №26475421 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор - Плюс» право власності на квартиру АДРЕСА_1 та раніше належала позивачу.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Згідно пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правової угоди, суд приходить до висновку що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

До вказаного висновку дійшла колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 21-41а16 від 14.06.2016.

Згідно з частиною першою статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор - Плюс» право власності на квартиру АДРЕСА_1, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому, виходячи із положень пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі №826/15786/15 підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ :

Провадження у справі №826/25134/15 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», про визнання протиправними дій, скасування рішення, закрити.

2. Роз'яснити позивачу про його право на звернення до загального місцевого суду за правилами територіальної підсудності.

3. Попередити позивача, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

4. Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук