Справа № 279/3704/16-а
Суддя: Лешко С. М.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3704/16-а
Провадження № 2-а/279/148/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2016 р. Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого - судді Лешко С.М.

з секретарем Подвисоцькою Т.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною бездіяльність вираженої у неправомірному поновленні виплати раніше призначеної пенсії у сумі, яка нижче рівня прожиткового мінімуму на час такого поновлення

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який мотивований тим, що їй призначено пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і вона перебуває на обліку в Коростенському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В 1998році вона виїхала на постійне місце проживання в державу Ізраїль, у звязку з чим виплата раніше призначеної пенсії їй була припинена.

На підставі постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2013 року у справі № 2-а-9981/10 позивачу було з 01.09.2011 року поновлено виплату пенсії, в розмірі, зазначеному у пенсійній справі на час припинення виплати пенсії, яка виплачується по теперішній час в сумі 64,02 гривни.

Просить визнати дії Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії в розмірі мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з моменту звернення до суду з позовом, а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату недоотриманої пенсіїз 01.09.2011 року по квітень 2016 року.

В судове засідання сторони не зявились, просили справу розглядати у їх відсутність, що є підставою не фіксувати судове засідання технічними засобами.

Відповідач направив суду письмове заперечення щодо позову і просив відмовити у задоволенні заявлених вимог за безпідставністю.

Дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Коростенському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області, як отримувач пенсії за віком, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В 1998році ОСОБА_1 виїхала на постійне місце проживання в державу Ізраїль, у звязку з чим виплата раніше призначеної пенсії їй була припинена.

На підставі постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2013 року у справі № 2-а-9981/10 позивачу було з 01.09.2011 року поновлено виплату пенсії, в розмірі, зазначеному у пенсійній справі на час припинення виплати пенсії, яка виплачується по теперішній час в сумі 64,02 гривни.

На звернення позивача в поновленні виплати раніше призначеної пенсії у сумі, яка нижче рівня прожиткового мінімуму на час такого поновлення, їй було відмовлено.

Зазначене підтверджується листом відповідача за №14316/6-11 від 16.01.2016р. та запереченнями, наданими на адресу суду з приводу предявлених позивачем позовних вимог (а.с.15).

У відповідності до вимог ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, вирішуючи справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в України ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого сома врядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.42 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», крім пенсіонерів, які працюють.

Відповідно до вимог ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" - виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" - у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 р. було визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення ст.51 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Згідно ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Відповідно до ст.71,ч.1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що діями відповідача безпосередньо порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст.6, 8-12, 71, 94, 99, 122 ч.3, 158-163 КАС України, ст.ст. 8, 19, 22, 46, 92 Конституції України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року (зі змінами та доповненнями), суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Коростенського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виразилась у відмові виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі не нижче прожиткового мінімуму.

Зобовязати Коростенське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не меншому прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 26.01.2016 року.

В решті вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Житомирський апеляційний адміністративний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_2