Справа № 826/10933/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М., розглянувши клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Дивосвіт" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд), з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Дивосвіт" (далі - позивач, ТОВ "ТРК "Дивосвіт") до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - відповідач, Національна рада) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Національної ради від 17 липня 2014 року №267 про відмову у задоволенні заяви ТОВ "ТРК "Дивосвіт" про переоформлення ліцензії на мовлення від 19 лютого 2003 року НР №0522-м та про застосування санкцій у вигляді оголошення попереджень;

- визнання протиправним та скасування рішення Національної ради від 24 липня 2014 року №489 про застосування санкцій у вигляді оголошення попереджень (далі - оскаржувані рішення).

У подальшому, до суду через канцелярію від представника позивача надійшло письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, до набрання у справі судовим рішенням законної сили, шляхом:

Присутня у судовому засіданні 11 серпня 2016 року представник відповідача заперечувала проти заявленого клопотання та просила відмовити у його задоволенні.

Представник позивача у судове засідання 11 серпня 2016 року не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи та заявленого клопотання сторона позивача повідомлена належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), питання про забезпечення адміністративного позову, про заміну одного способу забезпечення адміністративного позову іншим або про скасування заходів забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 і ч. 2 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Зважаючи на вище викладену норму, у судовому засіданні 11 серпня 2016 року судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення заявленого клопотання без участі представника позивача.

Відповідно до з ч. 7 ст. 33 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", Національна рада може прийняти рішення про відмову у продовженні строку дії ліцензії на мовлення лише за умови, якщо: а) ліцензіат подав заяву на продовження строку дії ліцензії пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії ліцензії; б) протягом дії ліцензії ліцензіат порушував умови ліцензії та вимоги чинного законодавства. Ці порушення повинні бути підтверджені рішеннями та санкціями Національної ради, не скасованими у визначеному законодавством порядку, або відповідними судовими рішеннями; в) ліцензіат не відповідає вимогам ст. 9 або ч. 2 ст. 12 цього Закону.

Як вбачається із вище викладеної норми, однією з підстав для відмови у продовженні строку дії ліцензії є наявність рішень Національної ради щодо порушень умов ліцензії або вимог чинного законодавства.

Тобто, наявність не скасованих у судовому порядку рішень Національної ради, якими виявлено факт порушення суб’єктом господарювання умов ліцензії чи норм чинного законодавства, є вирішальним важелем для Національної ради під час прийняття нею рішення щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення відповідного ліцензіата.

Згідно з пп. б) ч. 3 ст. 25 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", Національна рада оголошує конкурс на отримання ліцензії за наявності вільних каналів мовлення, мереж мовлення, вільного часу на каналах (мережах) мовлення, а також у випадках, якщо: попередній ліцензіат за 180 днів до закінчення строку дії ліцензії не подав заяву до Національної ради на її продовження або Національна рада відмовила цьому ліцензіату у продовженні ліцензії в порядку, визначеному цим Законом.

Отже, відмова Національної ради ліцензіату у продовженні строку дії ліцензії на мовлення є підставою для оголошення конкурсу на мовлення з використанням частот, визначених такою ліцензією та передачу таких частот, за результатами проведення конкурсу, іншим суб’єктам господарювання.

Крім того, як свідчить судова практика, що склалася за аналогічними спорами, повернення радіочастот, які були передані іншим суб’єктам господарювання через відмову у продовженні строку дії ліцензії на мовлення, є практично неможливим навіть тоді, коли рішення Національної ради, наявність якого стала підставою для відмови у продовженні строку дії ліцензії, скасовано.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 117, ч. 1 ст. 118 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб’єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб’єкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обов’язковою для виконання.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи по суті заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи представника позивача на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з’ясованим судом обставинам, заслухавши думку присутнього у судовому засіданні представника відповідача, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання у частині заборони Національній раді вчиняти певні дії, та, як наслідок, про наявність підстав та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у вказаній частині, оскільки, за переконанням суду, дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам ТОВ "ТРК "Дивосвіт", для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду заявленого клопотання не є вирішенням публічно-правового спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки, у ході розгляду та вирішення заявленого клопотання судом з’ясовано, що дійсно існують обставини (прийняття оскаржуваних рішень), які свідчать про можливе вчинення Національною радою дій, у результаті яких будуть порушені права та інтереси ТОВ "ТРК "Дивосвіт", для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль.

Зокрема, як уже зазначено вище, суд у порядку забезпечення позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб’єкта владних повноважень чи окремих його положень, що оскаржуються. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 117 КАС України, позов також може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 128, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Дивосвіт" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

5. Заявлене клопотання в іншій частині залишити без задоволення.

6. Роз’яснити, що ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч. 5 ст. 118 КАС України у порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копії ухвали направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам), у тому числі невідкладно направити для негайного виконання до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин