Справа № 806/871/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року Житомир справа № 806/871/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Попової О. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування йому вислуги років в пільговому обчисленні та зобов'язати відповідача зарахувати йому до вислуги років у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 25.11.1993 року по 02.04.1998 рік, з 04.03.2008 року по 06.11.2015 рік та в Національній поліції з 07.11.2015 року по 29.04.2016 рік у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць служби за півтора місяця, та внести зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 77 від 27 квітня 2016 року в частині розрахунку вислуги років в пільговому обчисленні. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 25.11.1993 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справи України, а з 07.11.2015 по 29.04.2016 - в поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 77 о/с від 27 квітня 2016 року його було звільнено. Проте, до пільгової вислуги років позивачу не було зараховано період проходження служби в зонах гарантованого добровільного відселення. Зазначає, що з метою врахування часу проходження служби у зоні гарантованого відселення у пільговому обчисленні позивач звернувся до відповідача, проте останній листом за вих. № Д-96/12/01-2016 від 26.04.2016 відмовив у зарахуванні пільгового стажу. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки його право на зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого відселення закріплене у постанові Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження та письмові заперечення проти позову, у яких зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій, грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" законодавець чітко визначив умови зарахування на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме згідно з переліком, визначеним у постанові затвердженого МВС підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством внутрішніх справ, який на сьогоднішній день не існує. Крім того, статтю 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено на підставі Закону України № 76-VIII від 28.12.2014 (а.с. 28-29).

Справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в спірний період часу проходив службу в органах внутрішніх справ України з 25.11.1993 року по 02.04.1998 рік та з 04.03.2008 року по 06.11.2015 рік та в Національній поліції з 07.11.2015 року по 29.04.2016 рік, а саме:

25.11.1993 02.04.1998 - міліціонер 1 взводу 1 роти міліції окремого батальйону міліції по охороні зон відселення УВС України в Житомирській області;

02.04.1998 - 30.04.1998 - міліціонер взводу № 2 третьої роти міліції окрекмого батальйону міліції по охороні зон обов"язкового та гарантованого відселення УМВС України в Житомирській області;

04.03.2008 - 01.08.2009 - міліціонер взводу № 1 (по охороні Овруцького району) роти міліції з охорони зони радіоактивного забруднення при УМВС України в Житомирській області;

01.08.2009 - 26.11.2010 - оперуповноважений кримінальної міліції у справах дітей Народицького РВ УМВС України в Житомирській області;

26.11.2010 - 17.05.2012 - дільничний інспектор міліції відділення міліції с. Словечно Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

17.05.2012 - 06.11.2015 - старший дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області;

07.11.2015 - 29.04.2016 - інспектор Овруцького відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

Вказане підтверджується витягом з послужного списку старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (а.с.12) та розрахунком вислуги років для призначення пенсії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора Овруцького відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, доданим відповідачем до матеріалів справи.

Наказом т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Житомирській області №77 о/с від 27.04.2016 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора Овруцького відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Із наказу вбачається, що на день звільнення календарна вислуга років позивача складає 14 років 5 місяців 14 днів, у пільговому обчисленні - 15 років 9 місяців 5 днів (а.с.6).

Після звільнення позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області з проханням зарахування йому вислугу років у пільговому обчисленні періоду проходження служби в органах внутрішніх справ та поліції у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Однак, листом від 26.04.2016 № Д-96/12/01-2016 відповідач відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до вислуги років в пільговому обчисленні часу проходження служби в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення у зв'язку з тим, що статтю 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено на підставі Закону України № 76-VIII від 28.12.2014, що унеможливлює проведення зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні проходження служби в зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд частково погоджується із відмовою відповідача, з огляду на наступне.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 із змінами і доповненнями (далі - Порядок № 393).

Згідно з підпунктом "в" пункту 3 Порядку № 393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, зокрема, у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року N 76-VIII, пунктом 4 якого виключено статтю 2 у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на що, суд погоджується із доводами відповідача про те, що у останнього не було правових підстав для зарахування позивачеві до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в спірний період з 01 січня 2015 року по 29 квітня 2016 року, а тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно положень статті 18 Закону України "Про міліцію" (діючого в спірний період часу) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 із змінами і доповненнями (далі - Положення № 114), це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки.

Згідно пункту 21 Положення № 114, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів.

При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Разом з тим, згідно додатку № 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення, до яких зокрема віднесено Народицький та Овруцький райони Житомирської області, де проходив службу ОСОБА_1

На думку суду, оскільки Постановою № 393 передбачено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей Порядок діяв на час проходження служби ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ, тому у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні за періоди з 25 листопада 1993 року по 30 квітня1998 року, з 04 березня 2008 року по 01 серпня 2009 року, з 26 липня 2011 року по 29 травня 2014 року та з 26 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

При цьому слід відмітити, що суд враховував періоди перерахунку вислуги років у пільговому обчисленні за виключенням періодів перебування позивача на посадах, які надавали йому право на пільгове обчислення вислуги років та перебування його в зоні АТО. А саме, згідно розрахунку вислуги років позивача, у період з 01 серпня 2010 року по 26 липня 2011 року вислуга років обрахована відповідачем з коефіцієнтом 1,5. Також з 29 травня 2014 року по 26 червня 2014 року та з 01 травня 2015 року по 31 травня 2015 року позивач перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей, і вислуга років за ці періоди розрахована відповідачем з коефіцієнтом 3 ( а.с.48).

Крім того, суд звертає увагу на те, що відсутність затвердженого переліку підрозділів, затверджуваного Міністерством внутрішніх справ не дає останньому права для відмови позивачу в зарахуванні вислуги років в пільговому обчисленні.

За таких обставин суд дійшов висновку, що дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років в пільговому обчисленні за періоди проходження служби в органах внутрішніх справ з 25 листопада 1993 року по 30 квітня1998 року, з 04 березня 2008 року по 01 серпня 2009 року, з 26 липня 2011 року по 29 травня 2014 року та з 26 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року, - є неправомірними.

Відповідно, позовні вимоги в частині зобов'язання Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу № 77о/с від 27.04.2016, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за періоди з 25 листопада 1993 року по 30 квітня1998 року, з 04 березня 2008 року по 01 серпня 2009 року, з 26 липня 2011 року по 29 травня 2014 року та з 26 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року, - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на що, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 122, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не зарахування ОСОБА_1 вислуги років в пільговому обчисленні.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести зміни до наказу № 77о/с від 27 квітня 2016 року, зарахувавши ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення один місяць служби за півтора місяця за періоди з 25 листопада 1993 року по 30 квітня1998 року, з 04 березня 2008 року по 01 серпня 2009 року, з 26 липня 2011 року по 29 травня 2014 року та з 26 червня 2014 року по 31 грудня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 12 серпня 2016 р.