Справа № 821/224/16
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/224/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Хом'якова В.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, про поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Херсонській області подала апеляційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 24 березня 2016 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Херсонський окружний адміністративний суд у повному обсязі задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1. Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області №06-ос від 26 січня 2016 року; поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області з 27 січня 2016 року, а також стягнув з Державної екологічної інспекції у Херсонській області на користь ОСОБА_1 4983 грн. 14 коп. (чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят три гривні чотирнадцять копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 січня 2016 року по 24 березня 2016 року.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, а оскаржена постанова не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 159 КАС України, а також правовій позиції Верховного Суду України у подібних правовідносинах.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин правову позицію Верхового Суду України, викладену у постанові від 23.04.2014р. по справі №6-30цс14, яка стосується порушень процедури звільнення, що є відмінними від тих, що мали місце при звільненні ОСОБА_1

Також, апелянт посилається на те, що на даний час в Державній екологічній інспекції у Херсонській області діє штатний розпис на 2016 рік, в якому відсутня посада, на яку претендує ОСОБА_1 Крім того, суд першої інстанції не врахував, що позивач, як державний службовець, не пройшов перевірку згідно Закону України «Про очищення влади», оскільки 28.01.2016р. на адресу Держекоінспекції надійшов висновок Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 05.01.2016р. №9/10/21-02-06-17 «Про результати перевірки відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», в якому зазначено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_1 у декларації за 2014 рік набутого на час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що з 12.03.2015р. ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області.

06.10.2015р. наказом начальника Держекоінспекції №0143-ос ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків шляхом оголошення догани. Підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стали матеріали службового розслідування щодо звернення громадської організації «Народний контроль Херсонщини» від 13.07.2015р. №1 та Депутатське звернення від 14.07.2015р. №8-Г відносно фактів, які можуть свідчити про недодержання посадовими особами Держекоінспекції вимог антикорупційного законодавства, а саме посадовими особами, які здійснюють екологічний та радіологічний контроль у сфері експорту металобрухту (додається). Зазначене дисциплінарне стягнення не погашене, не зняте достроково та не оскаржене позивачем у судовому порядку.

Суд першої інстанції встановив, що наказом Державної екологічної інспекції у Херсонській області Державної екологічної інспекції України №06-ос від 26.01.2016р. ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором. Підставою для звільнення відповідач в наказі визначив попереднє притягнення до дисциплінарної відповідальності наказом №153-ос від 06.10.2015р. та службову записку начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Семка С.С. від 04.01.2016р. за №1.

Суд першої інстанції встановив, що зі змісту службової записки вбачається, що ОСОБА_1 до виконання 09.11.2015р. о 13 год. 30 хвилин. переданий лист громадської організації «Екологічна безпека Херсонщини» від 06.11.2015р. №01-30/553 про засмічення прилеглої території до пунктів пропуску «Чонгар» та «Каланчак», притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Держекоінспекції у Херсонській області, які не вживають дієвих заходів з усунення порушень природоохоронного законодавства. Позивач у період з 10 по 13 листопада 2015 року перебував на лікарняному, з 16 листопада по 24 грудня 2015 року перебував у відпустці, після якої в період з 25 по 31 грудня 2015 року знову перебував на лікарняному. Всупереч п.3.1 посадової інструкції організація роботи відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області протягом 2015 року велась ОСОБА_1 неналежним чином, що призвело до відсутності контролю на пункті пропуску «Каланчак», передбаченого п.1.12 наказу Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України від 08.09.1999р. №204. Протягом 2015 року контроль за екологічним станом на прилеглих територіях прикордонних пунктів та притягнення до адміністративної відповідальності порушників природоохоронного законодавства ОСОБА_1 не здійснювалось, що призвело до забруднення побутовими відходами земельних ділянок, прилеглих до постів митного контролю.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 04.01.2016р. зазначив, що він не погоджується з фактами неналежного виконання ним службових обов'язків та вказав, що до 21.10.2015р. начальником відділу був ОСОБА_3, а позивач керував відділом після звільнення ОСОБА_3 З 21.10.2015р. керівником інспекції доручено ОСОБА_1 активізувати роботу по встановленню порушників природоохоронного законодавства, які засмічують територію тимчасових пунктів контролю з АР Крим «Каїрка» та «Ставки», після чого підлеглим складом було виявлено 4 факти засмічення території та притягнуто до адміністративної відповідальності винних осіб, про що повідомлено керівника інспекції на оперативній нараді 09.11.2015р.

Суд першої інстанції, також, встановив, що профспілковий комітет відмовив в наданні згоди на звільнення ОСОБА_1, зазначивши, що звільнення по п. 3 ст. 40 КЗпП передбачає систематичне порушення трудової дисципліни, тоді як ОСОБА_1 притягувався до відповідальності протягом року лише 1 раз.

Суд першої інстанції, з посиланням на ст.139, 149, п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992р. №9, Посадову інструкцію заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області, визнав неправомірним наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області №06-ос від 26 січня 2016 року про звільнення позивача з посади за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. При цьому суд першої інстанції зазначив, що вказаний наказ не містить посилання на те, який саме дисциплінарний проступок став приводом для звільнення ОСОБА_1 з посади. За висновками суду першої інстанції, з наявних у справі доказів неможливо встановити наявність чи відсутність порушень обов'язків, покладених на ОСОБА_1 трудовим договором або іншим наказом керівника, тоді як однією з вимог чинного законодавства для звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України є належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов'язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Суд першої інстанції встановив, що позивач у період з 10.11.2015р. по 31.12.2015р. на законних підставах був відсутній на робочому місці, у зв'язку з перебуванням на лікарняних та у відпустці, а тому він фізично не міг виконувати роботу. В свою чергу, відповідач, як роботодавець, не вправі вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, а саме - виходити на роботу у період відпустки.

При цьому, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_1 до 06.11.2015р. виявлено 4 факти засмічення території та притягнуто винних осіб до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що тимчасова непрацездатність та знаходження його у відпустці унеможливлювали виконання ним роботи за трудовим договором із поважних причин і на законних підставах звільняли його від виконання трудових обов'язків, обумовлених службовими інструкціями, та відповідальності за їх невиконання.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що при звільненні ОСОБА_1 з роботи відповідачем порушені вимоги ч.1 ст.43 КЗпП України щодо розірвання з працівником трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Суд першої інстанції, з посиланням на правову позицію Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладену в постанові від 23 квітня 2014 року у справі № 6-30цс14, зазначив, що оскільки ОСОБА_1 є членом виборного органу первинної профспілкової організації працівників Державної екологічної інспекції у Херсонській області, то для його звільнення на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України відповідач повинен був отримати згоду виборного органу первинної профспілкової організації та вищестоящого виборного органу цієї профспілки, в той час як профспілковий комітет відмовив в наданні згоди на звільнення ОСОБА_1

Таким чином, суд першої інстанції визнав протиправним та скасував наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області № 06-ос від 26.01.2016р. та поновив ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області з 27 січня 2016 року, а також, на виконання вимог статті 235 КЗпП України, стягнув з Державної екологічної інспекції у Херсонській області на користь позивача 4983,14 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 січня 2016 року по 24 березня 2016 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є, передбачений у статті 5-1 КЗпП України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Предметом спору по цій справі є наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області № 06-ос від 26.01.2016р., яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП).

Звільнення за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП допускається тільки за наявності вини працівника. Принцип вини прямо закріплений у п.24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Апеляційний суд встановив, що підставою для звільнення Державна екологічна інспекція у Херсонській області зазначає попереднє притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом №153-ос від 06.10.2015р. та службову записку начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Семка С.С. від 04.01.2016р. за №1, згідно якої позивач не виконав переданий йому 09.11.2015р. лист громадської організації «Екологічна безпека Херсонщини» від 06.11.2015р. №01-30/553 про засмічення прилеглої території до пунктів пропуску «Чонгар» та «Каланчак», притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Держекоінспекції у Херсонській області, які не вживають дієвих заходів з усунення порушень природоохоронного законодавства. Також, зазначено, що протягом 2015 року контроль за екологічним станом на прилеглих територіях прикордонних пунктів та притягнення до адміністративної відповідальності порушників природоохоронного законодавства ОСОБА_1 не здійснювались, що призвело до забруднення побутовими відходами земельних ділянок, прилеглих до постів митного контролю.

В той же час, у вказаній службовій записці начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Семка С.С. від 04.01.2016р. за №1 зазначено, що ОСОБА_1 у період з 10 по 13 листопада 2015 року перебував на лікарняному, з 16 листопада по 24 грудня 2015 року - у відпустці, а в період з 25 по 31 грудня 2015 року - на лікарняному.

За змістом п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України для розірвання трудового договору на підставі вказаної норми необхідною є така умова, як належним чином зафіксований факт протиправного систематичного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов'язків. При цьому, невиконання чи неналежне виконання трудових обов'язків має бути винним, скоєним без поважних причин.

У правовідносинах, які є предметом даного спору, апеляційний суд не встановив наявності в діях ОСОБА_1 протиправного винного невиконання листа громадської організації «Екологічна безпека Херсонщини» від 06.11.2015р. №01-30/553, переданого йому 09.11.2015р., так як у період з 10 листопада 2015 року по 31 грудня 2015 року позивач не виконував свої трудові обов'язки з поважних причин - у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та перебуванням у відпустці. Таким чином, позивач на законних підставах був відсутній на робочому місці, а тому фізично не міг виконувати роботу.

Матеріалами справи підтверджено, що в службовій записці від 09.11.2015р. ОСОБА_1 просив покласти обов'язки заступника начальника відділу на головного спеціаліста відділу Семко С.С. Ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції Держекоінспекція у Херсонській області не надала пояснень причин ненадання відповіді на лист громадської організації «Екологічна безпека Херсонщини» від 06.11.2015р. №01-30/553 іншим працівником, на якого покладались обов'язки начальника відділу на період відпустки позивача.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання апелянта на те, що протягом 2015 року контроль за екологічним станом на прилеглих територіях прикордонних пунктів та притягнення до адміністративної відповідальності порушників природоохоронного законодавства ОСОБА_1 не здійснювалось, що призвело до забруднення побутовими відходами земельних ділянок, прилеглих до постів митного контролю, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 до 06.11.2015р. виявлено 4 факти засмічення території та притягнуто винних осіб до адміністративної відповідальності. В службовій записці від 09.11.2015р. ОСОБА_1 повідомляв керівництво про складання станом на 09.11.2015р. відділом 4 адміністративних протоколів.

Відповідно до частини першої статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до частини сьомої зазначеної статті рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування такої відмови, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілкової організації (профспілкового представника).

Вказана норма встановлює додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм.

За змістом статті 43 КЗпП України суд, розглядаючи трудовий спір, має з'ясувати, чи містить рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору правове обґрунтування такої відмови і не вправі давати оцінку обґрунтованості самого рішення. І лише у разі відсутності в рішенні обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору власник або повноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

У справі, що переглядається, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 обраний до складу профспілкового комітету Херсонської міської профспілкової організації працівників Державної екологічної інспекції у Херсонській області, який відмовив в наданні згоди на звільнення позивача, зазначивши, що звільнення за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачає систему порушень трудової дисципліни, тоді як ОСОБА_1 притягувався до відповідальності протягом року лише 1 раз, що не говорить про систематичне невиконання ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що тимчасова непрацездатність позивача та знаходження його у відпустці унеможливлювали виконання ним роботи за трудовим договором з поважних причин і на законних підставах звільняли його від виконання трудових обов'язків, обумовлених службовими інструкціями, та відповідальності за їх невиконання, а також з урахуванням того, що роботодавець - Державна екологічна інспекція у Херсонській області, не отримав згоду виборного органу первинної профспілкової організації підприємства, членом якого є ОСОБА_1, на звільнення, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ Державної екологічної інспекції у Херсонській області №06-ос від 26 січня 2016 року слід скасувати та поновити ОСОБА_1 з 27 січня 2016 року на посаді заступника начальника відділу екологічного та радіологічного контролю на митній території Херсонської області Державної екологічної інспекції у Херсонській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на те, що на даний час в Державній екологічній інспекції у Херсонській області діє штатний розпис на 2016 рік, в якому відсутня посада, на яку претендує ОСОБА_1, оскільки частиною 1 статті 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

У разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду.

Апеляційний суд, також, відхиляє доводи апелянта, що позивач, як державний службовець, не пройшов перевірку згідно Закону України «Про очищення влади», оскільки дана обставина не була підставою для звільнення ОСОБА_1, а тому не відноситься до предмету спору. Більше того, відповідний висновок Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області від 05.01.2016р. №9/10/21-02-06-17 «Про результати перевірки відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», в якому зазначено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_1 у декларації за 2014 рік набутого на час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації, надійшов до Державної екологічної інспекції у Херсонській області 28.01.2016р., тобто після винесення відповідачем оскарженого наказу про звільнення позивача.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік.

Апеляційний суд встановив, що середній заробіток ОСОБА_1 суд першої інстанції правомірно визначив відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» та за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N100.

Заперечень щодо правильності визначення судом розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27 січня 2016 року по 24 березня 2016 року в сумі 4983,14 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача, апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, п.2 ч.1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Херсонській області залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець