Справа № 265/4352/16-а
Суддя: Ковтуненко О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4352/16-а
Провадження №2-а/265/146/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В., за участю секретаря Сагайдак Є.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (далі УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради), в якому просила визнати бездіяльність відповідача щодо відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, та зобов'язати відповідача видати таку довідку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала на те, що вона зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2. Проте у зв'язку із проведенням на території села Новоласпа антитерористичної операції, її будинок був повністю зруйнований та став не придатним для проживання. Через наведені обставини вона змушена була переїхати до міста Маріуполя Донецької області, де оселилась АДРЕСА_1, де на цей час вона фактично і проживає. Для оформлення пенсійних виплат та реалізації інших прав переселенця вона 26 липня 2016 року звернулася до відповідача із заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи та видачу відповідної довідки. Проте, рішенням відповідача від 26 липня 2016 року їй було відмовлено у видачі такої довідки, так як село Новоласпа Тельманівського району Донецької області не входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р (далі - розпорядження КМУ №1085-р). Вважає, що таке рішення підлягає скасуванню, так як факт окупації села Новоласпа Тельманівського району є очевидним. Відмова відповідача порушує її конституційні права на соціальний захист і забезпечення.

До зали суду позивач не прибула, надавши заяву, якою просить справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача Василів О.С., діюча на підставі довіреності, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, наведених у запереченнях, справу розглядати за її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Заперечуючи проти позову письмово, відповідач в особі начальника Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради Донецької області Стригунова В.О., зазначив, що 26 липня 2016 року до УСЗН звернулася ОСОБА_1 із заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщеної особи та видачу відповідної довідки. Вказані довідки УСЗН видає згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509. Позивачка згідно паспорту зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. На момент її звернення УСЗН керувалося розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р «Про внесення змін у додатки 1 і 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085, яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (додаток 1) та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (додаток 2). В жодний з вказаних переліків село Новоласпа Тельманівського району Донецької області не входить, а тому УСЗН Лівобережного району міста Маріуполя не мало законних підстав для видачі зазначеної довідки. На цій підставі позивачці було відмовлено у видачі відповідної довідки. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить відмітка в її паспорті (а.с. 4, зв).

Рішенням № 03-0967/2-3 від 26 липня 2016 року УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради відмовило позивачці у взятті її на облік як внутрішньо переміщеної особи та видачі такої довідки у зв'язку з відсутністю обставин, що спричинили внутрішнє переміщення на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України 07 листопада 2014 року № 1085-р зі змінами та доповненнями (а.с. 6).

Даним рішенням також встановлено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1.

Як зазначено вище, рішення-відмова УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради від 26 липня 2016 року ОСОБА_1 на її заяву щодо видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи обґрунтоване тим, що село Новоласпа Тельманівського району Донецької області не внесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, який затверджений розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року №1085-р в редакції від 02 грудня 2015 року, а тому відсутні підстави для видачі такої довідки, виходячи з Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509 (далі Порядок № 509).

В пункті першому Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин), зазначено, що цей Порядок регулює механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - довідка). Довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Під час подання заяви про взяття на облік заявник пред'являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини (п. 4 Порядку).

Заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб";

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення);

4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" , не підтверджують такого факту.

Рішення про відмову у видачі довідки з обов'язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання (п. 8 Порядку).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (далі Перелік № 1085-р).

Позивачка згідно паспорту громадянина України зареєстрована у селі Новоласпа Тельманівського району Донецької області.

Отже, як на дату звернення ОСОБА_1 до відповідача, а саме, 26 липня 2016 року, так і на теперішній час село Новоласпа Тельманівського району Донецької області не включено до Переліку № 1085-р, а тому відповідач, відмовляючи 26 липня 2016 року у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, діяв правомірно, керуючись положеннями Порядку № 509 та Переліку № 1085-р в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р. в їх сукупності, оскільки були відсутні підтвердження того, що органи державної влади території, на якій зареєстроване місце проживання позивачки, тимчасово не здійснюють свої повноваження, або населений пункт розташований на лінії зіткнення. Тобто, була відсутня правова підстава для видачі такої довідки.

Враховуючи що на дату відмови у задоволенні звернення позивачки щодо видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а саме 26 липня 2016 року, відповідач діяв правомірно, на підставі закону, а саме керуючись положеннями Порядку № 509 та Переліку №1085-р, то суд вважає, що його дії були законні, а тому не має підстав для задоволення позову в частині визнання бездіяльності відповідача неправомірною.

Ще одною вимогою позивачка просить суд зобовязати УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради видати їй довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Суд, розглядаючи зазначене питання прийшов до наступного.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Крім того, Конституція України передбачає, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 24); кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання (стаття 33); громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46).

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року №1706-VІІ встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Частина 1 статті 1 Закону визначає, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Стаття 4 Закону визначає облік внутрішньо переміщених осіб шляхом видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для взяття на облік такої особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Частина 9 вказаної статті передбачає, що порядок збирання та оброблення даних, оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та форма її зразка затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим ч. 2 ст.20 Закону («Прикінцеві та перехідні положення») встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечать цьому Закону.

Як вбачається з розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085р в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р, яким затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, на яке посилається відповідач як на підставу відмови, село Новоласпа Тельманівського району Донецької області не входить до цих переліків.

Однак, факт тимчасової окупації, порушення прав людини та не функціонування органів державної влади на території, де зареєстрована позивачка, а саме в селі Новоласпа Тельманівського району Донецької області, підтверджується Постановою Верховної Ради України № 252 від 17 березня 2015 року «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» згідно якої було тимчасово запроваджено особливий порядок місцевого самоврядування, в окремих районах, містах, селищах і селах Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року, а також Постановою Верховної Ради України № 254-VІІІ від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»

Згідно лінії розмежування, яка була визначена за Постановою ВРУ № 252 від 17 березня 2015 року, село Новоласпа Тельманівського району Донецької області знаходиться на тимчасово окупованій території.

Крім цього, суд приймає до уваги той факт, що Постановою Верховної Ради України від 20 травня 2015 року № 457-VІІІ «Про внесення змін до Постанови Верховної Ради України від 11 грудня 2014 року № 32-VIII "Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Донецької області, зміну і встановлення меж Волноваського, Новоазовського та Тельманівського районів Донецької області" було змінено межі Тельманівського району, зокрема земель що знаходяться у віданні Андріївської селищної ради, Мирненської селищної ради, Гранітненської сільської ради, Новоселівської сільської ради, Старогнатівської сільської ради, Чермалицької сільської ради.

Село Новоласпа віднесено до Староласпинської сільської ради Тельманівського району і вказаною Постановою ВРУ не увійшло до території Волноваського району, який контролюється владою України, а залишилося у складі тієї частини Тельмінавського району, на території якої органи державної влади України не здійснюють свої функції.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що Постановою Верховної Ради України № 252 від 17 березня 2015 року фактично було визнано, що село Новоласпа Староласпинської сільської ради Тельманівського району Донецької області знаходиться на окупованій території, яка розташована між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року, тобто на території, яка не контролюється владою України.

Відповідно до п.1 ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов'язки громадянина - визначаються виключно законами України.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відсутність в Переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085р від 07 листопада 2014 року в редакції Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, села Новоласпа Староласпинської сільської ради Тельманівського району Донецької області, на території якого зареєстрована позивачка, не може бути підставою для відмови у захисті її прав, а тому суд вважає можливим зобов'язати УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з дати її звернення до відповідача, тобто з 26 липня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,6,8,9,17,60, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради Донецької області видати ОСОБА_1 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи з 26 липня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя