Справа № 559/1451/16-а
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1451/16-а
№ 2-а/559/68/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Климюк Ю.В.,

за участю представника відповідача Тимощук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про порушення права на соціальний захист, визнання неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України у Дубенському районі Рівненської області про припинення виплати пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії інваліду третьої групи,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що у відповідності із ст.ст. 8, 30-35 ЗУ „Про загальнообв'язкове державне пенсійне страхування" на підставі висновку міжрайонної спеціалізованої онкологічної МСЕК (медико-соціальна експертна комісія) №... (Довідка серія АВ № 0695153. від12.04.2016 р. видана на підставі акту огляду МСЕК№304 від 12.04.2016р.) їй ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці м.Дубно Рівненської області, 12.04.2016 р. в черговий раз, з 2009 року, встановлено групу інвалідності за станом здоров'я у зв'язку із чим, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дубенському р-ні Рівненської обл. Згідно висновків МСЕК сер МСЕ №145979 від 28.04.2009 року, їй була призначена друга група інвалідності на два роки, згідно висновку сер. РВИ №01773555 від 15.04.2011 року була призначена третя група інвалідності на два роки, згідно висновку сер АВ № 0012123 від 23.04.2013р.та висновку сер АВ №0403379 10.04.2015 року було встановлено другу групу інвалідності до 01 травня 2016 року та призначено щомісячну пенсію по інвалідності у розмірі 1181(одна тисяча сто вісімдесят одна) грн.11 коп. на строк до 30 квітня 2016 р. У відповідності до даного призначення, нею як інвалідом 2-ї групи у квітні місяці 2016 року було отримано вищеозначену пенсію в повному об'ємі. З 05 квітня 2016 року по травень 2018 року їй призначено третю групу інвалідності і з травня місяця 2016 року до даного часу пенсія по інвалідності, як інваліду 3-ї групи не виплачується.

Про причини невиплати їй пенсії як інваліду 3-ї групи, в визначений УПФ в Дубенському р-ні Рівненської обл. термін, 10.06.2016 року звернулася із заявою до УПФ в Дубенському р-ні Рівненської обл. за роз'ясненням про причину припинення виплати пенсії по інвалідності. На дану заяву, листом від 17.06.2016 року № 35/02-20- М УПФУ в Дубенському р-ні Рівненської обл. повідомило, що причиною припинення виплати пенсії являється ст.37 ЗУ „Про державну службу" відповідно до якої: ... у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи,ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюються дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених cт.37 Закону України «Про державну службу» призначені пенсії не виплачуються" - на підставі чого їй, як державному службовцю, припинено виплату призначеної пенсії з 01 травня 2016 року.

Положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» регулює порядок призначення пенсії та визначає посади, які мають право на призначення пенсії за нормами цієї статті. Проте УПФУ в Дубенському р-ні з 01.05.2016 року не призначає пенсію за нормами цієї статті, в зв'язку з тим, що вони відмінені Законом України № 213 - VIII та мають різне правове навантаження та регулювання.

Дії УПФУ у Дубенському р-ні є невірними та такими, що порушують: ст.ст. 8,19,22,46,58,64 Конституції України стосовно соціального захисту громадян і верховенства права ст.ст.1,2,28 Конвенції ООН "Про права інвалідів" стосовно їх захисту, а також визначення ст.8 ЗУ „ Про загальнообв'язкове державне пенсійне страхування" і ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" щодо права на отримання пенсії по інвалідності і розцінюється нею, як дискримінація відносно неї з боку УПФУ в Дубенському р-ні за ознакою інвалідності.

Вона перебуває в трудових відносинах з фінансовим управлінням Дубенської районної державної адміністрації з 2005 р. де працює на посаді головного економіста відділу фінансово-господарського забезпечення та являється державним службовцем. З 28 квітня 2009 року у зв'язку із значним погіршенням стану здоров'я, згідно з висновком МСЕК, встановлено 2-гу групу інвалідності із призначенням пенсії, яку з періодичністю 1 раз в 2 роки, із-за відсутності покращення стану здоров'я, перепризначають після чергового обстеження МСЕК. Останнє перепризначення пенсії, у відповідності до ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" та ЗУ„ Про загальнообв'язкове державне пенсійне страхування" і Постанови КМУ від 03 грудня 2009 року № 1317, для неї, як інваліда 3-ї групи, відбулося 05 квітня 2016 року на підставі довідки серія АВ № 0695153. від12.04.2016 р. видана на підставі акту огляду МСЕК №304 від 12.04.2016 р. Відповідно до ст.ст.22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України (в тому числі і Законом України «Про державну службу») є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року №5- рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав свобод.

Тому, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії Принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Законом України у межах і відповідно до законів України.

Але всупереч ст.19 Конституції України де сказано: - „...Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - УПФУ в Дубенському р-ні в повній мірі проігнорувало вимоги ст. 58 Конституції України, та визначення ч.2 ст.22 Конституції України де визначено наступне: - „При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод" і безпідставно своїм незаконним рішенням позбавило її права на належний соціальний захист гарантований ст.46 Конституції України. Це право гарантується загальнообов'язковий державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення зсипаючись на означення ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015р. № 213-VIII, який набув чинності з 01 квітня 2015 року, тобто опираються на норми Закону, який в часовому вимірі набув чинності пізніше ніж було проведено призначення належної пенсії на підставі Законів України що діяли до моменту прийняття вищеназваного Закону, ігноруючи гарантії надані ст.58 та ч.1ст.64 Конституції України: „Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції", - трактуючи вищеозначений закон довільно, перекручуючи його зміст, не беручи до уваги те, що вказана УПФУ в Дубенському р-ні норма ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015р. № 213-VIII, розповсюджується тільки на осіб, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ „Про статус народного депутата України", „Про державну службу", „Про судоустрій і статус суддів", „Про прокуратуру". Тобто: станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій вона працює, дійсно, давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених ЗУ „Про державну службу» що могло би бути підставою припинення виплати пенсії, як інваліду 3-ї групи з 1 квітня 2015 року. Але, згідно з пунктом 5 розділу III „;Прикінцеві положення" ЗУ„Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня2015 року № 213-VIII , у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ „Про державну службу...». І тому на підставі норм обумовлених п.5 p. III Прикінцеві положення ЗУ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня2015 року № 213-VIII, з 01 червня 2015 року не займає посади яка дає право на призначення пенсії/довічного грошового утримання у відповідності до ЗУ „Про державну службуу зв'язку з чим з означеної дати, а саме з 01 червня 2015 року, ніякі - навіть надумані УПФУ у Дубенському р-ні, перешкоди по виплаті їй пенсії як інваліду 3-ї групи відсутні повністю, що УПФУ у Дубенському р-ні не взято до уваги взагалі.

Також, УПФУ в Дубенському р-ні Рівненській обл., вчинивши дії з позбавлення пенсійних виплат по інвалідності гарантованих Конституцією України та профільними Законами України, здійснило стосовно неї дискримінаційне діяння позбавивши її повнооб'ємного соціального захисту за ознакою інвалідності, як громадянина України, що являється державним службовцем. Тобто, УПФУ в Дубенському р-ні Рівненської обл. порушило постулати не тільки ст.ст. 2-4 ЗУ „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", дискримінація за ознакою інвалідності забороняється. Діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар'єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню їх потреб та соціальному захисті. Соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг та соціальних послуг" - а і засади ст.6 ЗУ „Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні": - відповідно до Конституції України, загальновизнаних принципів і норм міжнародного права та міжнародних договорів України всі особи незалежно від їх певних ознак мають рівні права і свободи, а також рівні можливості для їх реалізації. Форми дискримінації з боку державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, юридичних осіб публічного та приватного права, а також фізичних осіб, забороняються." та визначення п.2ст.28 Конвенції ООН „про права інвалідів" підписаної 13.12.2006р., ратифікованої Україною 16.12.2009р., і яка набрала чинності для України 06.03.2010р, де сказано: "Держави-учасниці визнають право інвалідів на соціальний захист і на користування цим правом без дискримінації за ознакою інвалідності й уживають належних заходів для забезпечення та заохочення реалізації цього права, зокрема заходів із забезпечення інвалідам доступу до пенсійних допомоги та програм''' проігнорувавши при цьому засади прав і свобод для інваліда - як повноправного громадянина держави Україна.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві та дала аналогічні пояснення.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, дала пояснення згідно поданих письмових заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працювала та працює на посаді державного службовця, отримувала пенсію по інвалідності згідно висновку МСЕК сер МСЕ № 145979 від 28.04.2009 року як інвалід II групи до 30.04.2016 року. Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією АВ №0695153 від 12.04.2016року з 5 квітня 2016 року групу інвалідності було змінено з II на III (а.с.8, 9, 11).

Частина 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 01.01.2016 згідно змін, внесених Законом України N 911-VIII від 24.12.2015) регламентує, що тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, пенсії, призначені відповідно до цього Закону особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"'), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

У рішенні Конституційного суду України від 25.01.2012 року №3-рп/2012, вказано, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 95, частини другої статті 124, частини першої статті 129 Конституції України, пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України та пункту 2 частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв'язку з положеннями статті 6, частини другої статті 19, частини першої; статті 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Таким чином, прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 18.04.2015 року №213-VIII та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 N 911-VIII є чинними, неконституційними не визнавалися, а тому в аспекті положень ст.19 Конституції України є обов'язковим для врахування управлінням Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області з метою реалізації наданих державою повноважень в частині виплати пенсій.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі діяло в межах Закону, тому позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 7-12, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненської області про порушення права на соціальний захист, визнання неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України у Дубенському районі Рівненської області про припинення виплати пенсії та зобов'язання поновити виплату пенсії інваліду третьої групи - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський місьрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: