Справа № 22-а/0690/6128/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/6128/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень на постанову Коростенського міськрайонного суду від 10 травня 2010 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень, Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У грудні 2009 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь недоплачені за 2006-2009 роки кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закону). В обґрунтування позову зазначала, що є потерпілою 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, працювала у вказаний період в ПТУ №16 м.Коростеня, проживає у м.Коростені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, доплату до заробітної плати та допомогу на себе і на дитину у вказаний період отримувала в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 10 травня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради нарахувати та виплатити позивачці допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 18.12.2008 року по 01.11.2009 року. Дії відповідача щодо нарахування та виплати цих коштів у неповному розмірі визнані неправомірними. Цією ж постановою зобовязано Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень нарахувати та виплатити позивачці доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру відповідно до вимог ст.39 Закону за період з 18.12.2008 року по 31.12.2008 року. Дії відповідача щодо нарахування та виплати цих коштів у неповному розмірі визнані неправомірними. В задоволенні решти вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень

порушує питання про скасування зазначеної постанови з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що його дії є правомірними, оскільки він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, кошти у розмірах, визначених Законом з Державного бюджету не фінансуються. Апелянт не вважає себе належним відповідачем у справі.

Постанова суду в частині вимог до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради не оскаржується. Тому в цій частині законність судового рішення не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має статус потерпілої 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 01.09.2008 року працює в ПТУ №16 м.Коростеня, проживає у м.Коростені, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення (а.с.1,4-10).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: гарантованого-- добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Проте в порушення вимог закону позивачка отримувала зазначену доплату у розмірі 10,5 грн. (а.с. 10).

Разом з тим, покладаючи на Управління Пенсійного Фонду обовязок відновити в цій частині порушене право позивачки, суд не врахував наступного.

Відповідно до п.4.5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 доплата за роботу на території зон радіоактивного забруднення проводиться управліннями праці та соціального захисту населення .

За наведених обставин висновок суду про неправомірність дій Управління Пенсійного Фонду та про його обовязок здійснити виплату підвищеного розміру пенсії суперечить нормам матеріального права, що згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови та ухвалення в цій частині вимог нового рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.195-198,202,205,207,212 КАС України,

суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень задоволити.

Скасувати постанову Коростенського міськрайонного суду від 10 травня 2010 року в частині вимог до Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень, ухваливши в цій частині нову постанову.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України в м.Коростень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: