Справа № 359/5193/16-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/3234/16-а
Провадження № 2-а/359/116/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року о 19 годині 50 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,Тоцької К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 Управління патрульної поліції в м.Бориспіль ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління патрульної поліції в м.Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправними дій та скасування постанови серія ПС2 №318576 від 19 червня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

24.06.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправними дія інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в м.Борисполі рядового поліції ОСОБА_2 при винесення постанови серія ПС2 №318576 від 19 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та скасувати постанову серія ПС2 №318576 від 19 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, стягнути з відповідача на його користь понесені суму сплаченого ним судового збору (а.с.2-5).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 19.06.2016 року він рухався по вул.Київський шлях з дотриманням ПДР, що можуть підтвердити два свідки, які їхали в його автомобілі та був зупинений співробітником поліції. Свою розмову з інспектором він записував на відео. Співробітник поліції пред'явив йому вимогу пред'явити документи і сказав що , він проїхав на заборонний сигнал світлофора . На його пропозицію розпочати розгляд справи та надати йому докази, інспекторами поліції сказати було нічого а вони відійшли до свого службового автомобіля, а потім, повернувшись повідомили, що дійшов виклик на 102 і з цієї причини його зупинили. Але з показаннями свідка його також не ознайомили, напарниця поліцейського, пославшись на ст.252 КУпАП повідомила йому, що докази їм не потрібні, що вони можуть виносити постанову «на око». Йому не були роз'яснені зазначені в постанові статті Кодексу України про адміністративне правопорушення, не задоволено його клопотання про надання можливості скористатися юридичною допомогою, постанову винесено без будь-якого розгляду. На його думку, постанова про притягнення його до відповідальності не містить обставин, встановлених при розгляд справи, ні нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, оскільки відповідальність за ч.2 ст.1222 КУпАП передбачене не за продовження руху на заборонений сигнал світлофору, а за проїзд на заборонений сигнал світлофору, відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини. Позивач також пояснив, що під час тривалого спілкування з працівниками поліції неодноразово звертав їх увагу на необхідність дотримання вимог чинного законодавства при розгляді справи, відсутність доказів вчиненні ним адміністративного правопорушення, а також заявляв клопотання повідомити йому про розгляд справ та його відкладення, про бажання скористатися правовою допомогою.

Відповідач інспектор роти №1 УПП м .Бориспіль ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позов не визнав, подав письмові заперечення (а.с.21-26), відповідно до яких вимогу про визнання його дій протиправними не конкретними, а обраний спосіб захисту таким, що не передбачений чинним законодавством, вважає, що незаконних дій не здійснював, а посилання позивача на не ознайомлення зі статтями - бездіяльністю. Він стверджує, що став очевидцем скоєння позивачем правопорушення, та що свідок, який зателефонував на 102 та повідомив про автомобіль Toyota Camry із темними рамками на номерних знаках, які перешкоджають ідентифікувати номер автомобіля, відмовився надавати будь-які пояснення. Він вважає, що ч.2 ст.279 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи, яка розглядає справу роз'яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки, а не дослівно переказувати усі статті, на які посилається позивач. Вважає, що ст 283 КУпАП не передбачає ознайомлення зі ст. 63 Конституції та статей КУпАП, на які посилається позивач, та що всі необхідні відомості, які передбачені ст.283 КУпАП містяться в постанові. Він стверджує, що позивачу була надана можливість отримати правову допомогу в телефонному режимі. Вважає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова) особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення самостійно вирішує такі питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Він був присутній при надання юридичної допомоги по телефону, і так, як ОСОБА_1 отримав відповіді на усі поставлені адвокату запитання і поклав трубку, рахував, що водій отримав юридичну допомогу в повному обсязі. Присутність адвоката при розгляді справи, після отримання правової допомоги, не була обов'язковою. Вважає, що він та його напарниця були свідками правопорушення і бачили, як позивач проїхав на червоне світло, про що неодноразово повідомляли позивачу і їх показання є належними і допустимими доказами, і їх пояснення зафіксовані нагрудною відеокамерою, право закріплювати яку на форменому одязі для забезпечення публічної безпеки передбачено п.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію». Він звертає увагу, що бланк постанови старого зразка не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, невідповідність викладених в постанові обставин скоєння адміністративного правопорушення ч.2 ст.122 КУпАП вважає не суттєвою, такою, що не звільняє позивача за скоєне правопорушення - проїзд перехрестя на червоне світло. А також звертає увагу, відповідно до ч.1 ст.84 КУпАП суд присуджує документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, якщо стороною виступала його службова особа.

За заявою представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - Управління патрульної поліції в м.Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було допущено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, представник якої в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, як вбачається зі змісту наданих суду письмових заперечень, з підстав, зазначених відповідачем (а.с.27-30).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, переглянувши надані позивачем та третьою особою відеозаписи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ч.4 та 6 вказаної статті суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З наданих сторонами письмових документів встановлено, що інспектором роти №1 Управління патрульної поліції в м.Бориспіль ОСОБА_2 19 червня 2016 року щодо позивача ОСОБА_1 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №318576 за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.6,33).

Зі змісту постанови вбачається, що інспектор роти №1 Управління патрульної поліції в м.Бориспіль ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Camry номерний знак НОМЕР_1, 19 червня 2016 року о 09 год.10хв. в Київській обл. м.Бориспіль, перехр. Вул.Київський шлях - вул.Френкеля, водій, керуючи автомобілем НОМЕР_2, продовжив рух на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 «е» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також наклав на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень (а.с.6).

Відповідно до вимог п.8.7.3 «е» Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають таке значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до частини 2 статті 122 КУпАП за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника встановлена адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що суб'єктом владних повноважень не надано доказів та не зазначено джерел їх здобуття на підтвердження тієї обставини, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 19 червня 2016 року серії ПС2 №318576 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП була винесена з дотриманням вимог ст.258,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, за змістом частин 2 та 4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За змістом ч.6 вказаної статті постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч.2 ст.383КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно п.2 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395,постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі , частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними устатті 268 КУпАП.

За змістом п.5,9 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (п.5) .

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (п.9).

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналогічні вимоги щодо оцінки доказів закріплені ст.252 КУпАП України.

Як передбачено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючим в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З пояснень позивача та відповідача, дослідженням переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, зроблених позивачем та з нагрудних відеокамер інспекторів поліції ОСОБА_2, ОСОБА_4, судом встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, складанні постанови ПС2 №318576 від 19 червня 2016 року про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, інспектором не було дотримано вимог ст.ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справа, вирішення її в точній відповідності з законом, а також вимог ст.279 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі щодо дослідження доказів, вирішення клопотань, а також порушено вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення водію ОСОБА_1 реалізації прав на ознайомлення з матеріалами справи, з'явлення клопотань, користуватися допомогою адвоката.

Так, з пояснень позивача та відповідача, переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, здійснених як позивачем так нагрудними відеокамерами відповідача та інспектора роти №1 УПП ОСОБА_4 встановлено, при спілкуванні з водієм інспектори патрульної поліції з'ясували, що факт скоєння порушенням правил дорожнього руху водієм не визнається, а також судом встановлено, що на момент винесення постанови були відсутні інші докази, на підставі яких було встановлено факт вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Також встановлено, що інспекторами патрульної поліції протягом тривалого часу не вживались заходи, щоб такі докази були отримані, в тому числі не були встановлені та опитані свідки, не було вжито заходів для отримання відеозапису з відеорегістраторів, про які було повідомлено водієм ОСОБА_1, а також не було перевірено наявність камер відеоспостереження на перехресті вулиць Київський шлях-Френкеля в м.Борисполі, на якому, як зазначено в постанові інспектором поліції ОСОБА_2 було вчинено адміністративне правопорушення, не отриманий такий відеозапис. Також встановлено, що в момент , коли інспектори поліції за їх твердженнями спостерігали скоєння водієм порушення правил дорожнього руху, не були включені також і нагрудні камери інспекторів патрульної поліції.

Вищенаведені дії інспекторів патрульної поліції не відповідають вимогам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, в тому числі вимогам п.4,5,9 розділу ІІІ інструкції, якою передбаченого, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, оскільки клопотання водія ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, надання на ознайомлення письмових доказів, а також забезпечення участі захисника при розгляді справи, не було задоволено; пункту 10 розділу ІІІ щодо оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному дослідження всіх обставин справі, керуючись законом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлено, що інспектор роти №1 Управління патрульної поліції ОСОБА_2 не перевірив пояснень позивача ОСОБА_1 про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, не встановив та не дослідив показання свідків правопорушення, та за відсутності будь-яких інших об'єктивних доказів, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не врахував вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проте, будь-яких даних про те, що факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху був зафіксований за допомогою відеофіксації, а також даних щодо технічного засобу, яким здійснювалась відеофіксація, в оскаржуваній постанові відповідачем зазначено не було, а також не було надано суду будь-яких належних доказів, які б свідчили про те, що такий технічний засіб був використаний, а також що він був сертифікований та переданий в користування відповідачу.

Відеозапис з відеокамер спостереження ТОВ «Моноліт.нет», встановлених на перехресті вул.Київський шлях та вул.Френкеля,, як вбачається зі змісту листа №154 від 15 липня 2016 року на наданому суду диску не був відображений, а переглянутий відеозапис який містився на флеш-накопичувачі, наданому відповідачем ОСОБА_2, не був прийняти судом в якості належного і допустимого доказу, оскільки відсутні дані про джерело отримання такого запису, об'єктивності зафіксованої на ньому інформації та який не дає можливості ідентифікувати зображений на ньому транспортний засіб, який здійснює проїзд перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофору, а також не був предметом дослідження та оцінки відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, та позивачу - водію ОСОБА_1 для ознайомлення при розгляді справи про адміністративне правопорушення не надавався.

Відповідно до змін внесених до ч.1 ст.288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом .

Визначений ст.289 КупАП строк звернення зі скаргою до суду позивачем не порушений.

За змістом пунктів 1-3 ч.1 ст.293 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яка передбачає обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем інспектором роти №1 Управління патрульної поліції в м.Бориспіль ОСОБА_2 не було дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також з урахуванням тієї обставини, що будь-які належні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, суду надані не були, та що всі сумніви щодо доведеності вини позивача слід тлумачити на його користь, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього має бути закрито.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору, в зв'язку з чим сплачений ним судовий збір підлягає поверненню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,9,11,71,86,99,128, 160,161,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дія інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в м.Борисполі рядового поліції ОСОБА_2 при винесення постанови серія ПС2 №318576 від 19 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №1 Управління патрульної поліції в м.Борисполі рядового поліції ОСОБА_2 серія ПС2 №318576 від 19 червня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

В задоволенні іншої частини вимог щодо стягнення судового збору відмовити, роз'яснити, що відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір» судовий збір може бути повернутий ухвалою суду за відповідним клопотанням позивача.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Муранова-Лесів