Справа № 2-а-152/11
Суддя: Драніков С. М.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Біляївський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-152 /2011 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 18 лютого 2011 року

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Драніков С.М., розглянувши у

скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про зобов'язання вчинити певні дії та про зобов'язання утриматися від вчинення

певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, в якому просить зобов'язати відповідача провести йому перерахунок пенсії, як інваліду 3-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, з урахуванням права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче шести мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ОСОБА_2 України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20.10.2009 № 1646-VI на 2010 рік, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.Також, позивач просить зобов'язати утриматися від порушення його права, як інваліда 3-ї групи та постраждалого внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, на отримання пенсії по інвалідності, яка у всіх випадках не може бути нижчою шести мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіян)' здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст. 183-2 КАС України судця розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши викладені позивачем та відповідачем обставини дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При прийнятті рішення суд керується ст.ст. 49, 50, 54 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон), ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 87 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_2 України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», ч. 2 ст. 19, ст. 46, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст. 99, 100 КАС України.

Судом встановлено, що позивач є Інвалідом 3-ї групи та постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням серії А №108311 від 30.11.2006 року.

На даний час, позивач отримує пенсію по Інвалідності у розмірі 1310,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право яа забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Статтею 49 пунктом „б" ОСОБА_2 передбачено, що пенсія учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС віднесених до 1,2,3 и 4 категорії складається з державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду нанесену здоров'ю.

Статтею 50 ОСОБА_2 визначено, що додаткова пенсія учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС віднесених до 1 категорії, які є інвалідами 3-ї групи, повинна складати 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 частиною 4 ОСОБА_2 встановлено, що інвалідам 3-ї групи, яким надано статус постраждалого унаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, призначається пенсія по інвалідності відповідно до ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», проте у будь-якому випадку розмір пенсії повинен бути не менше шести мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору. Крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Статтею 17 ОСОБА_2 України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії-" (К 2017-Ш, 05.10.2000р.) встановлено, що до числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком... Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 19 цього ОСОБА_2 встановлено, що виключно законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком.

Із врахуванням ст. 46 Конституції України, розмір мінімальної пенсії за віком, виходячи з якого, позивачу має нараховуватись пенсія та додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, як інваліду 3-ї групи та постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом на відповідний рік.

Аналогічне положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч. І ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Так, відповідно до редакції ч. 1 ст. 28 названого ОСОБА_2, що набула чинності 12.01.2005 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Будь-якими іншими діючими законодавчими актами розмір мінімальної пенсії за віком не встановлюється.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо не взяття до уваги положень ч. З ст. 28 ОСОБА_2 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, шо мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим ОСОБА_2, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, як інвалід' 3-ї групи та постраждалому від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І -ї категорії.

ОСОБА_2 України N 107-VI від 28.12.2007 року було змінено статті 50, 54 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, потерпілих унаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішенням Конституційного Суду України N І0-рп/2008 від 22.05.2008 року зміну тексту статей 50, 54 з редакції ОСОБА_2 N 107-VI від 28.12.2007 року визнано неконституційною.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача в частині щодо необхідності

прийняття Верховною Радою України рішення, у зв'язку із Рішенням Конституційного Суду України N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, про відновлення дії ОСОБА_2 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, що діяла за станом на ЗІ грудня 2007 року, тобто до внесення змін до нього згідно ОСОБА_2 N 107-УІ від 28.12.2007 року.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що «закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня і ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність», а тому суд вважає, що не є обов'язковим прийняття Верховною Радою України рішення про відновлення попередньої, станом на 31 грудня 2007 року, редакції ОСОБА_2 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що розрахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, позивачу повинен був здійснюватись відповідно до редакції статей 50, 54 ОСОБА_2 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка діяла за станом на 31 грудня 2007 року, виходячи з встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на відповідний рік.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, так як відсутність бюджетного фінансування доплат до пенсії не може бути підставою для невиконання покладених на Пенсійний фонд України зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах, не може бути поставлена ' в залежність від бюджетних асигнувань.

Враховуючи, що з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача на отримання пенсії у передбаченому законодавством розмірі, то суд вважає необхідним поновити порушені права позивача шляхом зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01 липня 2010 року по 31 грудня 2010 року, як інваліду 3-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, з урахуванням права на пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ОСОБА_2 України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20.10.2009 № 1646-УІ на 2010 рік, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Оскільки розмір пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю позивача визначається законом виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка, згідно Конституції і ОСОБА_2 України, дорівнює розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, позивачеві повинен був проводитись виходячи з нового розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності із ч,2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог з разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторони, про захист яких вона просить.

А тому, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача з призначення та виплати позивачу, як інваліду 3-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, пенсії по інвалідності у розмірі меншому шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому 50 відсотків мінімальної пенсії за віком та зобов'язати відповідача з 01 січня 2011 року призначити позивачу пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком., виходячії з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ОСОБА_2 України „Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 №2857-VI.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача утриматися від порушення його права на отримання пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, що передбачені та гарантовані позивачу ОСОБА_2 України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то суд вважає ці позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, так як немає підстав вважати, що у подальшому право позивача на пенсійне забезпечення з боку відповідача буде порушуватись.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 50, 54 ОСОБА_2 України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон), ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 87 ОСОБА_2 України «Про пенсійне забезпечення», ОСОБА_2 України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», ч. 2 ст. 19, ст. 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України Ш0-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 99, 100, 159-164, 183-2 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області з призначення та виплати ОСОБА_1, як інваліду 3-ї групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 -ої категорії, пенсії по інвалідності у розмірі меншому шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі меншому 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області з 01 липня 2010 року по Зі грудня 2010 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 .ОСОБА_3 з урахуванням належного йому права ка пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімум)' для осіб, які втратили працездатність, встановленого ОСОБА_2: України „Про встановлення прожиткового мінімум)7 та мінімальної заробітної плати" від 20.10.2009 № 1646-УІ на 2010 рік, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області з 01 січня 20її року призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого ОСОБА_2 України „Про Державний бюджет "України на 2011 рік» від 23.12.2010 №2857-VI.

В іншій частині адміністративний позоз залишити без задоволення.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів після отримання копії постанови суду.

Суддя Драніков С.М.