Справа № 823/739/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року справа № 823/739/16

18 год. 00 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді - Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 (згідно з договором та ордером),

представника відповідача - Губенка В.А. (згідно з довіреністю);

представників третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору:

Міністерства юстиції України - Вельченко М.В. (згідно з довіреностями),

Управління агропромислового розвитку Черкаської ОДА - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Черкаської обласної державної адміністрації, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України, Управління агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації,- про скасування рішення, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд звернулась ОСОБА_4 (далі - позивач) до Черкаської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) з адміністративним позовом про:

скасування розпорядження голови Черкаської обласної державної адміністрації від 17.05.2016 №106-к про звільнення її з посади першого заступника директора Департаменту - начальника управління економіки, розвитку сільських територій та інвестицій, харчової та переробної промисловості Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації;

поновлення її на державній службі в управлінні агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації;

стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 17.05.2016 до моменту фактичного поновлення на державній службі.

До участі у справі на стороні відповідача залучено третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Міністерство юстиції України та Управління агропромислового розвитку Черкаської ОДА.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач припинив державну службу позивача за відсутності правових підстав з порушенням вимог закону. Оскільки на час звернення до суду департамент, в якому перебувала на державній службі позивач, перейменовано в управління, позивач вважає, що має бути поновлена в цьому управлінні.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного рішення передбаченою законом підставою за неподання заяви про проведення перевірки за законом про очищення влади.

Треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору письмових заперечень (пояснень) суду не надавали.

Заслухавши пояснення, доводи та міркування представників сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Суд встановив, що 17.05.2016 відповідач прийняв спірне розпорядження №106-к про звільнення позивача з посади першого заступника директора Департаменту - начальника управління економіки, розвитку сільських територій та інвестицій, харчової та переробної промисловості Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації.

З'ясовано, що оскаржуване рішення прийняте із-за неподання позивачем у встановлений термін заяви про поширення або непоширення на неї заборон, передбачених законом України від 16 вересня 2014 року №1682-VII «Про очищення влади» (далі - ЗУ №1682-VII).

На вказану дату позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною згідно з наказом від 10.03.2015 №15-к. Державну службу на вказаній посаді у відповідача несла на підставі розпорядження від 20.08.2014 №142 про переведення її з посади директора вищенаведеного департаменту.

Водночас згаданий департамент на підставі п.1 розпорядження від 02.11.2015 №553 ліквідований як юридична особа публічного права. Пунктом 2 цього розпорядження утворено в структурі Черкаської ОДА Управління агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації, яке виконує подібні завдання та функції відповідно до положення.

Суд звернув увагу, що позивач період з 16.06.2010 до 10.09.2013 обіймала посаду голови Золотоніської районної державної адміністрації.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.3 ЗУ №1682-VII до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) голови районної державної адміністрації у період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року, застосовується заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону. Отже позивач відповідає вказаному критерію.

На підставі п.10 ч.1 ст.2 ЗУ №1682-VII щодо посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).

Організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) згідно з абзацом першим ч.4 ст.5 ЗУ №1682-VII покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 (далі - Порядок №563).

Зокрема, відповідно до п.5 Порядку №563 керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Рішення про початок проведення перевірки згідно з п.п.6-7 Порядку №563 в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці. У разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті.

Суд з'ясував, що на офіційному веб-сайті відповідача опубліковане його розпорядження від 27.02.2015 №27-к «Про організацію проведення перевірки відповідно до Закону України «Про очищення влади», а отже відповідач дотримався вказаного порядку проведення перевірки. Пунктом п'ятим вказаного акту передбачено обов'язок працівників у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки подати до управління кадрового та правового забезпечення апарату облдержадміністрації власноручно написану заяву про те, що до них застосовуються або не застосовуються заборони, визначені ЗУ №1682-VII, заяву на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо них згідно з додатком 1 або 2.

Оскільки вказане розпорядження було в загальному доступі, суд не врахував доводи представника позивача у судових засіданнях щодо неповідомлення позивача про початок організації відповідних заходів. Крім того, суд врахував, що листом від15.06.2015 №11-04/193 відповідач повідомив позивача за зареєстрованою згідно з її паспортними даними та вказаною у декларації за 2015 рік адресою про необхідність подання вищевказаних заяв. Проте поштове відправлення з рекомендованими повідомленнями про вручення повернуті відділом поштового зв'язку із-за закінчення терміну зберігання. Отже відповідач вжив необхідних від нього заходів щодо інформування позивача про відповідний обов'язок.

Відповідно до ч.7 ст.5 ЗУ №1682-VII керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п'ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно.

У цей же день керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Відповідно до підп.2 п.8 Порядку №563 особа, яка підлягає перевірці, зобов'язана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу у разі застосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, власноручно написану заяву про те, що до такої особи застосовується заборона, передбачена частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, та про згоду на оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 2.

Повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, або неподання нею заяви у строк, зазначений у пункті 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно частиною третьою або четвертою статті 1 Закону. (пункт 10 Порядку №563)

Суд встановив, що у зв'язку з неподанням позивачем заяв щодо поширення або непоширення щодо неї вищезгаданих заборон і на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї відповідач не вживав щодо неї вищевказаних заходів, передбачених для перевірки.

Стаття 4 ЗУ №1682-VII передбачає, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Суд встановив, що позивач без поважних причин не подавала жодної з передбачених вище заяв, хоча відповідач листом від 15.06.2015 №11-04/193 повідомляв її про необхідність такої подачі, що направлявся за адресою зареєстрованого місцезнаходження позивача, яка зазначена нею у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2015 рік, але не вручений із-за закінчення терміну зберігання рекомендованого листа, що підтверджується даними довідки поштового відділення форми №20 (а.с.175).

Суд врахував, що згідно з п.7-2 ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) підстави, передбачені Законом України "Про очищення влади", є підставами припинення трудового договору.

Крім загальних підстав, передбачених КЗпП, державна служба припиняється у випадках, визначених ч.1 ст.30 законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (далі - ЗУ № 3723-XII).

Також ч.1 ст.83 закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» передбачає, що державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб'єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв'язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі досягнення державним службовцем 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

Оскільки спірне рішення прийнято в період перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, суд врахував, що виключення щодо можливості звільнення особи від час тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці передбачене ч.3 ст.40 КЗПП і стосується не допущення звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Проаналізувавши у системному зв'язку положення ст.ст.36, 40 КЗпП, ч.1 ст.30 ЗУ №3723-XII, ст.83 ЗУ №889-VIII суд дійшов висновку, що перебування позивача у відпустці на час видання відповідачем спірного рішення не є перешкодою для застосування положень ЗУ №1682-VII, оскільки таке звільнення працівника відбувається не зі власної ініціативи роботавця, а на вимогу закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірне рішення про звільнення позивача прийняте у межах, порядку та спосіб, що передбачені вимогами закону. Тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 11, 159-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 про скасування розпорядження голови Черкаської обласної державної адміністрації від 17.05.2016 №106-к про звільнення її з посади першого заступника директора Департаменту - начальника управління економіки, розвитку сільських територій та інвестицій, харчової та переробної промисловості Департаменту агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації, поновлення її на державній службі в Управлінні агропромислового розвитку Черкаської обласної державної адміністрації та стягнення з Черкаської обласної державної адміністрації на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 17.05.2016 до моменту фактичного поновлення на державній службі, - відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з моменту отримання копії повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

3. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 12.08.2016