Справа № 509/1187/14-а
Суддя: Бичковський Є. Л.
Дата ухвалення: 2014-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/1187/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бичковського Є.Л.

при секретарі Ауловій О.Г.,

за участю представників відповідача Селіхова А.В. та Гордієнко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Овідіополь адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Кароліно-Бугазської сільської ради про визнання бездіяльності неправомірною, визнання рішення незаконним та визнання права,-

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі державного акту на право влаcності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 0,190 га за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 червня 2009 року за позивачем у порядку спадкування також визнано право власності на частину земельної ділянки площею 0,074 га за цією ж адресою.

Бажаючи отримати один правовстановлюючий документ на загальну земельну ділянку площею 0,2640 га позивач 04 лютого 2013 року звернувся до Кароліно-Бугазської сільської ради з проханням надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації. Після неодноразових усних та письмових звернень щодо розгляду заяви рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради від 27 грудня 2013 року №937-VI у задоволенні заяви було відмовлено.

Позивач посилається на те, що через таку бездіяльність відповідача він вже тривалий час не може остаточно визначити межі належної йому земельної ділянки та рішення відповідача про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічної документації перешкоджає йому у реалізації його прав власника.

Позивач просить суд визнати неправомірною бездіяльність Кароліно-Бугазської сільської ради Одеської області щодо тривалого та несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_3 від 04 лютого 2013 року, визнати незаконним та скасувати рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Одеської області від 27 грудня 2013 року №937-VI, визнати за ним право на звернення до будь-якої землевпорядної організації з метою виготовлення проекту землеустрою для впорядкування існуючого землеволодіння та подальшого оформлення свідоцтва про право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2640 га.

У судове засідання позивач або його представник не з'явились, а 28 травня 2014 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності позивача та його представника у зв'язку із зайнятістю у інших справах.

Представники відповідача Селіхов А.В. та Гордієнко О.О. у судовому засіданні адміністративний позов не визнали та проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що заява позивача від 04 лютого 2013 року була розглянута 07 лютого 2013 року на засіданні земельної комісії, а 28 лютого 2013 року на засіданні Кароліно-Бугазської сільської ради. По результатах розгляду сільська рада зняла питання щодо розгляду заяви позивача на доопрацювання. 06 грудня 2013 року ОСОБА_3 звернувся з заявою до сільської ради та рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради від 27 грудня 2013 року №937-VI у задоволенні заяви йому було відмовлено. На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, розташовано нерухоме майно, однім з співвласників якого є саме позивач. Між позивачем та іншими співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник судовий спір. У своїй заяві позивач просив сільську раду надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації для отримання єдиного державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Але сільська рада не має повноважень щодо надання дозволів на виготовлення такої технічної документації. Представники позивача у судовому засіданні наполягали на тому, що під час розгляду заяви позивача не було допущено будь-якої бездіяльності та йому законно було відмовлено у задоволенні вимог заяви.

Вислухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі державного акту на право влаcності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 позивачу належить земельна ділянка площею 0,190 га за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 червня 2009 року за позивачем у порядку спадкування за законом також визнано право власності на частину земельної ділянки площею 0,074 га за цією ж адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що йому на праві власності загалом належить земельна ділянка площею 0,2640 га, 04 лютого 2013 року звернувся до Кароліно-Бугазської сільської ради з проханням надати йому дозвіл на виготовлення технічної документації з метою отримання єдиного державного акта на право приватної власності на земельну ділянку.

07 лютого 2013 року заява позивача була розглянута на засіданні земельної комісії сільської ради та відповідно до витягу з протоколу цього засідання комісія вирішила надати дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення земельновпорядної документації лише за умовою проведення інвентаризації земель для встановлення фактичної площі без урахування схилу та роз'яснень районного відділу земельних ресурсів стосовно будівель та споруд, що знаходяться у спільній власності, вирішення питання винести на розгляд сесії сільської ради.

Згідно з протоколом засідання сесії Кароліно-Бугазської сільської ради від 28 лютого 2013 року сільська рада зняла питання щодо розгляду заяви позивача на доопрацювання.

05 березня 2013 року відділ Держземагентства в Овідіопольському районі направив голові Кароліно-Бугазської сільської ради відповідь на його лист від 25 лютого 2013 року №106/02-07 у якому роз'яснив, що відповідно до ст.51 Закону України "Про землеустрій" проектами землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань передбачаються заходи щодо впорядкування структури земельних угідь, усунення черезсмужжя, далекоземелля, ламаності меж, ерозійних процесів та інших екологічних наслідків нераціонального використання земель і створення територіальних умов для функціонування всіх галузей економіки, формування й удосконалення раціональної системи існуючого землеволодіння та землекористування. Оскільки ОСОБА_3 володіє та користується земельною. Ділянкою площею 0,260 га на підставі державного акту та рішення суду Кароліно-Бугазська сільська рада може надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стороною відповідача суду не були надані докази здійснення з його боку будь-яких дій для доопрацювання порушеного у заяві позивача питання та його розгляду сільською радою після отримання роз'яснень відділу Держземагентства в Овідіопольському районі до 06 грудня 2013 року, коли позивач звернувся до відповідача з заявою про порушеня його прав у зв'язку з тривалим не розглядом його заяви від 04 лютого 2013 року.

Рішенням Кароліно-Бугазської сільської ради від 27 грудня 2013 року №937-VI у задоволенні заяви від 04 лютого 2013 року позивачеві було відмовлено з посиланням на ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ст.ст. 12, 88, 116 Земельного кодексу України, а також те, що судові спори між суміжними землевласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продовжуються, а незважаючи на вимоги сільської ради ОСОБА_3 не звільнив самовільно зайняті землі комунальної власності (провулок та схил).

З тексту оспореного позивачем рішення відповідача суд не вбачає, що занадто тривала затримка у розгляді заяви позивача з березня по грудень 2013 року була обумовлена дійсною необхідністю проведення відповідачем додаткової роботи з вивчення та опрацювання порушеного у заяві питання. Тому суд вважає, що заява позивача була розглянута відповідачем без дотримання розумних строків її строків та відповідач при цьому дійсно допустив протиправну бездіяльність.

При цьому суд враховує, що згідно з ч.5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування" сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Оцінюючи правомірність прийняття рішення відповідачем, суд керується критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації повноважень суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача, що оскаржується, містить посилання на певні статті ЗК України (ст.12 "Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин", ст.88 "Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності", ст.116 "Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності") та ст.46 Закону України "України "Про місцеве самоврядування", яка містить перелік виключних повноважень сільських рад.

Але з тексту рішення неможливо встановити на підставі якої саме конкретної норми діючого законодавства України позивачеві було відмовлено у задоволенні його заяви.

З наданої стороною позивача копії позовної заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що між указаними особами та ОСОБА_3 виник спір щодо поділу їх спільного майна на окремі домоволодіння, причому за поясненнями представників відповідачів цей судовий спір виник у вересні 2013 року, тобто вже після звернення позивача до відповідача з заявою від 04 лютого 2013 року.

Суд наголошує, що заява позивача мала бути вирішена відповідачем по суті відповідно до приписів діючого законодавства України, з посиланням на конкретні норми закону, своєчасно, але з дотриманням встановленої процедури після встановлення у позивача права на отримання дозволу та наявності у відповідача підстав для його надання. Але фактично результат розгляду заяви позивача протиправно поставлений сільською радою в залежність від виконання позивачем певних вимог відповідача.

Так, посилання відповідача на невиконання позивачем його вимог про звільнення самовільно зайнятої землі комунальної власності (провулок та схил) є протиправними, оскільки у разі наявності такий спір між сторонами має вирішуватися у судовому порядку.

Згідно з ч.3 ст.212 ЗК України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст.211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Оскільки позивачем заявлено позовну вимогу про визнання рішення відповідача від 27 грудня 2013 року №937-VI незаконним та його скасування суд звертає увагу, що згідно з п.1 ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Із змісту ст.162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

З врахуванням вищенаведених, встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності та зіставивши з вищенаведеними вимогами діючого законодавства України суд вважає, що оскаржене рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

У задоволенні вимоги позивача про визнання права на звернення до будь-якої землевпорядної організації з метою виготовлення проекту землеустрою для впорядкування існуючого землеволодіння повинно бути відмовлено в зв'язку з тим, що позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, який не відповідає діючому законодавству. Право громадянина на звернення до будь-якого суб'єкту господарської діяльності щодо отримання товару, роботи або послуги є беззаперечним і невід'ємним суб'єктивним правом дієздатної особи, це право загально визнане, а тому не потребує додаткового захисту і визнання у судовому порядку. Виходячи з наведеного, позивач має право на звернення до любої землевпорядної організації за власним вибором та уподобанням.

Керуючись ст.ст. 2, 6-8, 71, 158-163 КАС України, на підставі ст.ст. 3, 19, 55 Конституції України, ст.ст. 4, 33, 46 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 122,186, 211 ЗК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Кароліно-Бугазської сільської ради Одеської області щодо тривалого розгляду заяви ОСОБА_3 від 04 лютого 2013 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кароліно-Бугазської сільської ради Одеської області від 27 грудня 2013 року №937-VI.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя