Справа № 823/487/16
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/487/16 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.02.2015 №.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать нормам матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець 23.12.2013.

Під час виконання комплексної програми профілактики злочинності, запобігання дитячої безпритульності, захисту прав дітей працівниками Шполянського РВ УМВС України встановлено, що 18.01.2016 продавець магазину продуктів, що розташований по АДРЕСА_1 та належить позивачу, ОСОБА_4 реалізувала неповнолітній ОСОБА_5 алкогольний напій.

В своїх поясненнях ОСОБА_4 пояснила: «…18.01.2015 15:00 годині перебувала на своєму робочому місці та реалізувала не відомій мені дівчині пиво ємністю 2 літри за ціною 20 (двадцять) грн. На момент реалізації вище зазначеного алкогольного напою я не переконалась в тому, що дана особа досягла 18 річного віку».

Неповнолітня ОСОБА_5 в своїх поясненнях повідомила те, що купила в магазині пляшку пива ємністю 2 літри «Львівське світле» за 20 грн, а продавець магазину не переконалася в її віці.

Факт продажу неповнолітній особі алкогольного напою в своїх поясненнях підтвердили також і поняті ОСОБА_6 та ОСОБА_7

На підставі викладеного, старшим оперуповноваженим СДСБЕЗ Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_8 складено протокол ЧК №006458 від 18.01.2015 про адміністративне правопорушення.

10.02.2015 постановою №1 адміністративної комісії Іскренської сільської ради на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 грн (а.с. 10).

04.04.2015 постановою Шполянського районного суду Черкаської області скасовано постанову №1 від 10.02.2015, як таку що винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, а провадження у справі закрито.

25.02.2015 Смілянською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області на підставі вищезазначених матеріалів прийнято рішення № про застосування до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 фінансових санкцій за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, - 6800 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з вимогою про його скасування.

Допитана у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що неповнолітня ОСОБА_5, зайшовши до магазину, не просила продати їй пива, а просила цигарки. Потім не дочекавшись продавця, оскільки в магазині була черга, вона самостійно взяла у холодильнику пиво «Львівське світле» ємністю 2 літри та поклала на прилавок 20 грн, жодного документа про здійснення операції нею видано не було. Щодо свідчень понятих зазначила, що їх в магазині взагалі не було. Також вона пояснила, що складення протоколу про адміністративне правопорушення і відібрання пояснень відбувалося під тиском, при цьому старший уповноважений СДСБЕЗ Шполянського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 попросив усіх присутніх у магазині покинути приміщення, і відповідно складання протоколу та відібрання пояснень відбувалося без понятих.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодного доказу, що підтверджує факт продажу пива неповнолітній особі працівником позивача і саме у приміщенні магазину. Суд також звернув увагу на недоліки доданих до заперечення доказів.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон № 481/95-ВР) забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Частиною 4 названої статті передбачено, що продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

На імперативну заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років наголошував також і Верховний Суд України у постанові від 26 березня 2013 року (№21-48а13).

Відповідно до ч. 1, абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону № 481/95-ВР - 6800 гривень.

Таким чином, для правильного вирішення даної справи необхідною встановити чи відбувся продаж пива неповнолітній особі у магазині, який належить позивачу.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався на недоліки в рапорті (а.с. 7), листах (а.с. 44, 9), постанові №1 (а.с. 10). Однак апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані документи є похідними від тих, якими власне зафіксовано факт вчинення правопорушення (протокол, пояснення), їх окремі недоліки не можуть бути підставою для висновку про відсутність такого правопорушення. Вказані рапорт та листи використовуються у внутрішній діяльності відповідних органів, а отже й не можуть слугувати безумовною доказовою базою у суді, з огляду на що посилання на їх недоліки як на підставу для задоволення позову апеляційний суд вважає недоречним.

Крім того, посилання суду на недоліки постанови № 1 (а.с. 10) також є необґрунтованими, так як постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 04.04.2016 (по справі №710/699/15-а, провадження №2-а/710/46/2015) її було скасовано (а.с. 11).

Поряд із цим, факт продажу пива неповнолітній особі підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 7), поясненнями продавця - ОСОБА_9 (а.с. 24), поясненнями неповнолітньої особи, якій було реалізовано пиво - ОСОБА_5 (а.с. 25), поясненнями понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 26, 27).

З викладеного вбачається, що 18.01.2015 о 15:00 годині перебуваючи на робочому місці, працівник позивача реалізувала не неповнолітній дівчині пиво ємністю 2 літри за ціною 20 грн.

Крім того, факт продажу пива неповнолітній особі підтвердила також і допитана у якості свідка у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 При цьому, твердження свідка про те, що ОСОБА_5 самостійно взяла пляшку пива та оплатила її вартість не спростовує того, що вказані кошти були прийняті продавцем - ОСОБА_9, а отже, фактично укладено усний договір купівлі-продажу та реалізовано спірний товар. При цьому, жодних відомостей про звернення позивача або продавця ОСОБА_9 до правоохоронних органів з питання крадіжки, іншого незаконного заволодіння ОСОБА_5 спірного алкогольного напою матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає факт продажу працівником позивача пива неповнолітній особі таким, що мав місце, а тому оскаржуване рішення відповідача про накладення на позивача штрафу у розмірі 6 800 грн за порушення вимог статті 153 цього Закону № 481/95-ВР є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав на задоволення позовних вимог необґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КАС підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року та відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Смілянської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області задовольнити.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 10 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.