Справа № 203/2036/16-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2036/16-а
Провадження № 2-а/0203/74/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Ркоян Ю.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти 4 батальйону 1 ЧПП у м. Дніпропетровськ рядової поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в якому просив суд скасувати постанову відповідача, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку у дозволеному для цього місці, а саме на площі Троїцькій, 1, Шевченківського району. Крім того, позивач послався на те, що розгляд відповідачем справи про адміністративне правопорушення відбувся із порушенням процесуальних норм, оскільки відповідачем не були розяснені права та обовязки позивача, які передбачені 268 КУпАП, не були долучені пояснення свідків та не було надано можливості позивачу викласти у письмовому вигляді свої пояснення та заперечення щодо складеної постанови.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову із викладених вище підстав.

Відповідач в судовому засіданні адміністративний позов не визнала, подала до суду письмові заперечення, в яких повідомила, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 15.9(г) Правил дорожнього руху, а саме зупинив автомобіль на пішохідному переході в м. Дніпро, на площі Троїцькій, біля будинку 1, в той час як зупинка на пішохідних переходах і ближче ніж 10 м від них заборонена, а тому винесена постанова є законною і обґрунтованою. (а.с.28-29)

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом BMW X5 д/н НОМЕР_2, 25 квітня 2016 року здійснив зупинку на пішохідному переході, дорожня розмітка 1.14.1 «Зебра», чим порушив вимоги п. 15.9 (г) Правил дорожнього руху. За наслідками виявлення даного діяння позивача відповідачем в той же день було складено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №749720, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. (а.с.5)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила), КАС України, КУпАП та Законом України «Про Національну поліцію».

Так, пунктом 1.14.1 Розділу 34 Правил передбачено горизонтальну дорожню розмітку («зебра», у тому числі червоно-білого кольору), яка позначає нерегульований пішохідний перехід.

Пунктом 15.9 г Розділу 15 Правил визначено, що заборона зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Нормою ст. 122 ч. 3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст.ст. 222, 258, 283 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст.122 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, яким є Кіровський районний суд м. Дніпропетровська, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам, до яких відносяться і районні в місті суди, як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. За змістом норм ст. 3 КАС України, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 222 КУпАП субєктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом. Нормою ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини справі в контексті вище наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову, ґрунтуючи свою правову позицію на наступному. Так, як встановлено судом в ході розгляду справи, останній дійсно за викладених в спірній постанові відповідача обставин здійснив зупинку на пішохідному переході в порушення вимог дорожньої розмітки 1.14.1 та п.15.9 г Правил дорожнього руху, що відповідно за відсутності інших обставин утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.3 КУпАП. Санкцією ж цієї норми передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, який і був накладений відповідачем своєю постановою, оспорюванню позивачем, форма та зміст якої відповідають в повному обсязі вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Також суд не приймає до уваги і посилання сторони позивача на порушення відповідачем вимог п.3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1378, щодо не складення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно п.1 Розділу І цієї Інструкції її дія не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. З тих же підстав не є доречним посилання сторони позивача на порушення відповідачем вимог п.4, 7 тієї ж інструкції. Крім того, заявлений позивачем факт не розяснення йому його прав спростовується змістом спірної постанови, де відповідачем заповнені всі відповідні графи, зокрема і щодо прав позивача.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, а отже і про неможливість їх задоволення.

Враховуючи результат розгляду даної адміністративної справи, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду у відповідності до вимог ст.94 КАС України, відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 222, 251, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п. 15.9 г Розділу 15, п.1.14.1 Розділу 34 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, ст.ст.3, 11, 18, 69-72, 79, 86, 94, 158-163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог до до інспектора роти 4 батальйону 1 ЧПП у м. Дніпропетровськ рядової поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська до Адміністративного Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Адміністративного Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на постанову суду, прийняту згідно зі ст.160 ч.3 КАС України та/або в порядку письмового провадження, може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ф.Ф. Маймур