Справа № 826/3951/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09 серпня 2016 року 09 год. 30 хв. № 826/3951/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Київської міської ради (далі - відповідач), третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про поновлення ФОП ОСОБА_2 договору оренди земельних ділянок від 06 квітня 2006 року №75-6-00276 для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельного павільйону-комплексу на АДРЕСА_1 (далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що заявлена вимога підлягає задоволенню, оскільки оскаржуване рішення прийнято із порушенням норм законодавства.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні, та до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), допущено ФОП ОСОБА_2 (далі - третя особа).

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнала позов та разом із представниками третьої особи просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, а також відсутність заперечень з боку представників сторін та третьої особи, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 4 ст. 122 КАС України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясовано у ході судового розгляду справи та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, 23 липня 2015 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення №904/1768 "Про поновлення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 договору оренди земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного павільйону-комплексу на АДРЕСА_1 та внесення змін до нього", яким поновлено на п'ять років договір оренди земельних ділянок від 06 квітня 2006 року №75-6-00276 (далі - договір оренди) площами 0,0043 га та 0,0232 га (кадастрові номери НОМЕР_2, НОМЕР_3).

За переконанням позивача, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки його прийнято із порушенням норм законодавства.

Зокрема, на земельних ділянках, які передані третій особі у оренду, розташоване майно (тимчасові споруди), яке належить позивачу. Таке майно розміщене у 2009 році з дозволу Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації.

У період із 2009 року по 06 вересня 2011 року тимчасові споруди належали товариству з обмеженою відповідальністю "Тандем-К" (далі - ТОВ "Тандем-К"), в подальшому тимчасові споруди придбані позивачем на підставі договору купівлі-продажу майна від 06 вересня 2011 року №2476.

Суд погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, між відповідачем, як орендодавцем, та третьою особою, як орендарем, 31 березня 2006 року укладено договір оренди, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 06 квітня 2006 року за №75-6-00276 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Згідно з п. 3.1 договору оренди, даний договір укладено строком на один рік.

Тобто, строк дії договору оренди закінчився у квітні 2007 року.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що у 2009 році ТОВ "Тандем-К" надано дозволи №08-0429, №08-0429/1 та №08-0429/2 на розміщення тимчасових споруд за адресою: вул. Симиренка, 12 у Святошинському районі міста Києва. Строк дії дозволів із 21 вересня 2009 року по 20 вересня 2014 року.

06 вересня 2011 року між ТОВ "Тандем-К", як продавцем, та позивачем, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупця майно (торговельні кіоски та ряди), а покупець - прийняти таке майно і оплатити його вартість.

Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левчук К.М. за №2467.

У 2012-2013 роках, відповідно до договорів позички, укладених між позивачем та комунальним підприємством "Ріко" (далі - КП "Ріко"), за умовами яких позивач надав у безоплатне користування тимчасові споруди, КП "Ріко" отримано довідки про функціональне призначення тимчасових споруд та сплачено пайову участь у бюджет міста.

Після закінчення строку дії дозволів на розміщення тимчасових споруд, позивачем у середині 2015 року укладено ряд договорів щодо пайової участі в утриманні об'єкта благоустрою та отримано інформаційні талони на всі об'єкти.

Вказані документи є необхідними для розміщення та функціонування тимчасових споруд, а також надають першочергове право для входження в комплексну схему розміщення тимчасових споруд району.

Відповідно до ст.ст. 1, 13, 14, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 31, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

З аналізу викладених норм вбачається, що орендар, який бажає скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до п. 11.7 договору оренди, після закінчення строку, на який укладено договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З викладеного вбачається, що умовами договору оренди передбачено можливість поновлення строку дії договору. При цьому, орендарем повинні бути дотримані викладені у договорі оренди умови.

Разом з тим, як з'ясовано у ході судового розгляду справи та не спростовано третьою особою і відповідачем, третьою собою не вчинено дій, спрямованих на продовження дії договору оренди за три місяці до закінчення його дії.

Нормами Закону передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. При цьому, у такому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі повинно бути здійснено. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Однак, як з'ясовано судом, додаткової угоди до договору оренди про його поновлення не укладено, тобто договір оренди вважається припиненим з моменту закінчення строку, на який його укладено.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що із листом-повідомленням третя особа до відповідача звернулася тільки 15 червня 2012 року, а оскаржуване рішення прийнято 23 липня 2015 року.

Тобто, третьою особою пропущено строк, передбачений Законом та умовами договору для звернення до уповноваженого органу з метою продовження дії договору. Відповідачем, у свою чергу, також пропущено встановлений ст. 33 Закону строк, встановлений для розгляду листа-повідомлення та прийняття рішення про поновлення договору оренди.

Стосовно тверджень відповідача про звернення 05 березня 2007 року третьої особи до нього з метою продовження дії договору оренди суд зазначає, що умовами договору чітко визначено, що орендар повинен не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Отже, навіть якщо звернення третьої особи 05 березня 2007 року мало місце, - все одно порушено строк звернення третьої особи до відповідача з метою продовження дії договору.

Крім того, відповідно до ст. 33 Закону у редакції, як діяла на момент звернення третьої особи до відповідача, а саме 05 березня 2007 року, після закінчення строку, на який укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Отже, викладені обставини ще раз підтверджують факт порушення відповідачем строку прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, проаналізувавши викладені норми та обставини, суд приходить до висновку про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення саме з підстав того, що таке рішення прийнято із порушенням визначеної законодавством процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 23 липня 2015 року №904/1768 "Про поновлення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 договору оренди земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельного павільйону-комплексу на АДРЕСА_1 та внесення змін до нього".

3. Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснений ним судовий збір у розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради ().

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третій особі (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин