Справа № 805/1658/16-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 р. Справа № 805/1658/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., розглянувши позовну заяву Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 21359,27 грн., суд -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2016 року Артемівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про податкового боргу у розмірі 21359,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі акту фактичної перевірки податковим органом 18 грудня 2015 року з посиланням на абз. 13. ч.2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР та абз. 3 п.1 Указу Президента України № 436/95 від 12.06.1995 «Про застосування штрафних фінансових санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» винесені рішення про застосування фінансових санкцій № НОМЕР_1 у розмірі 10000,00 грн., податкове повідомлення рішення № НОМЕР_2 у розмірі 10 266,50 грн. Також, зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг у звязку з несвоєчасною сплатою узгоджених зобовязань з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 1092,77 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість на загальну суму 21359,27 грн.

Представник позивача до судового засідання не прибув. Через відділ діловодства та документообігу суду надав клопотання про розгляд справи без участі його представника, зазначив, що податковий борг не погашався та сума податкового боргу складає 21359,27 грн., на позовних вимогах наполягав.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. Через відділ діловодства та документообігу суду 08 серпня 2016 року надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки, всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не прибули у судове засідання і у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Позивач, Артемівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідач, ОСОБА_1 (ідентифікацій код НОМЕР_3) зареєстрований в якості фізичної особи підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та знаходиться на обліку в Артемівській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області.

Судом встановлено, що посадовими особами Артемівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на підставі наказу від 03 листопада 2015 року № 142 здійснено фактичну перевірку магазину за адресою: м. Артемівськ вул. Декабристів, 35. За результатами якої складено акт від 03 листопада 2015 року № 05/02/8/21/НОМЕР_3 від підписання якого продавець ОСОБА_2, відмовилася, про що складено акт від 03 листопада 2015 року № 30/21/НОМЕР_3.

Відтак на підставі акта № 05/02/8/21/НОМЕР_3 встановлені наступні порушення:

- ч.10 ст. 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», а саме: виявлена роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої;

- п.2.6 гл.2 Положення про проведення касових операцій в національній валюті України затвердженого постановою НБУ від 15.12.2004 року № 637, а саме: не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО (у сумі 2053,30 грн.) на підставі звітів чеків РРО.

Як вбачається із вищевказаного акту перевірки, дослідженого судом в якості письмового доказу, відповідачем в порушення приписів чинного законодавства, а саме постанови КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" здійснено роздрібну торгівлю алкогольними напоями вітчизняного виробництва за цінами нижчими від мінімальних цін, що підтверджено фіскальними звітними чеками.

Відповідно до ч.10 ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» КМУ надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні ціни та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», із змінами та доповненнями, встановлено розмір мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР, в редакції чинній на момент проведення перевірки, до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої у розмірі 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово - відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.17 Закону № 481/95 ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та /або органом , який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом - сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

На підставі вищенаведеного Артемівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийнято рішення № НОМЕР_1 від 18 грудня 2015 року, згідно якого до ФОП ОСОБА_1, у відповідності до ЗУ України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано фінансові санкції в розмірі 10000 грн. Дане рішення направлялося на адресу відповідача, але повернулося на адресу податкового органу із відміткою за закінченням терміну зберігання.

Разом з тим, на підставі акта перевірки Артемівської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2015 року № НОМЕР_2 про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 10266,50 грн. за порушення п.2.6 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 №637.

Правовідносини, що є предметом судового дослідження врегульовані Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Указом Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» N436/95 від 12.06.1995, Положенням про ведення касових операцій, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 №637.

Так, Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми; (абзац третій частини першої статті 1 в редакції Указу Президента N802/2001 від 07.09.2001).

Згідно п.1.2 Положенням про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 №637, під оприбуткуванням готівки розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму їх фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Відповідно до 2.6. Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Згідно приписів п.7.16, 7.19 Положенням про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 15.12.2004 №637, під час перевірки органами контролю повного і своєчасного оприбуткування коштів, що надійшли до каси від здійснення господарської діяльності, записи в касовій книзі звіряються за сумами та строками з даними відповідних прибуткових касових ордерів (із залученням у разі потреби таких виправдних документів: розрахункових документів, квитанцій до прибуткових касових ордерів, рахунків-фактур, товарно-транспортних і податкових накладних тощо). Перевіряється також проведення записів щодо реєстрації зазначених ордерів (за сумами і датами) у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів; під час перевірки органи контролю мають брати до уваги те, що за наявності в касі підприємства готівки, яка не підтверджена прибутковими касовими ордерами, вона вважається неоприбуткованою в касі та зараховується в дохід підприємства.

Таким чином, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткування готівки є сукупністю таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (аб.3 п.1 Указу №436/95).

Зазначена правова позиція також викладена в Постанові Верховного суду України від 15.10.2013 по справі №21-247а13.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідач є платником орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 03 червня 2016 року за відповідачем обліковується заборгованість з плати за землю у загальному розмірі 1092,77 грн.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Землекористувачі відповідно до пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

Згідно статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до статті 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України, встановлено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельної ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв'язку з несплатою узгодженого зобов'язання позивач прийняв податкову вимогу форми Ф від 18.12.2015 № 1275-25 на суму земельного податку у розмір 1092,77 грн., що була направлена відповідачу рекомендованим листом.

Доказів оскарження податкової вимоги у адміністративному чи судовому порядку до суду не надано.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 ПК України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов'язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк вважається податковим боргом.

Згідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Оскільки у встановлений законодавством строк вищевказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, доказів того, що зазначені вимоги оскаржувались у адміністративному чи в судовому порядку не надані, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.87.11 ст.87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 21359,27 грн. задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (84500, АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3) в дохід бюджету суму боргу, який виник через несплату штрафних санкцій та пені у загальному розмірі 21359 (двадцять одна тисяча триста пятдесят девять) грн. 27 коп., за наступними реквізитами:

- для стягнення штрафних санкцій у сумі 10 266,50 (десять тисяч двісті шістдесят шість) грн. 50 коп. р/рахунок 0015, код платежу 21080900, одержувач Артемівське УК/м..Артемівськ/21080900, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, .

- Для стягнення фінансових санкцій 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. р/рахунок 0015, код платежу 21081103, одержувач Артемівське УК/м..Артемівськ/21081103, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, .

- Для стягнення пені з орендної плати з фізичних осіб 1 092 (одна тисяча девяносто дві) грн. 77 коп. р/рахунок 0015, код платежу 18010900, одержувач Артемівське УК/м..Артемівськ/18010900, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, .

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Галатіна О.О.