Справа № 805/122/16-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 р. Справа №805/122/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 15:16 год.

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді - Галатіної О.О.

при секретарі - Кузьменко Н.С.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

представник відповідача Колеснікової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень, суд -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що всупереч норм діючого законодавства України працівниками Головного управління ДФС у Донецькій області здійснена фактична перевірка дотримання суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій, за результатами проведення якої складено відповідний акт. Так, позивач зазначає, що вказана перевірка була проведена всупереч встановленому Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» мораторію. Також, вказує на те, що перевіряючи ми внесено до акту неправдиві відомості, що призвело до перекручення дійсних фактичних обставин. Таким чином, вважає неправомірним застосування спірними рішеннями штрафних санкцій. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд:

- скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 12.05.2015 року № 2968-0514-21-08-20 на суму 20 000,00 грн.

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.05.2015 року № -3004 на суму 12991,20 грн.

- скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.05.2015 року № -3005 на суму 510,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що Головним Управлінням ДФС у Донецькій області 31.03.2015 року о 17 годині 40 хвилин відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, підпункту 75.1.3. пункту 75.1. статті 75, статті 81, пункту 82.3. статті 82 Податкового кодексу України на підставі наказу про проведення перевірки від 26.03.2015р. № 51 та направлень на перевірку за № 44 від 31.03.2015р., № 45 від 31.03.2015р., № 46 від 31.03.2015р. в присутності продавця магазину ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів продавця), було проведено фактичну перевірку відділу магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3, щодо дотримання вимог законодавства у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, наявності ліцензій та інших документів, контроль за якими покладено на контролюючі органи, за результатами якої встановлено порушення позивачем вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних, вимог постанови КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» в частині здійснення торгівлі алкогольними напоями за завищеними від максимально встановлених цінами, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо відсутності ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та ст. 85 Податкового кодексу України в частині ненадання дозвільних та реєстраційних документів до перевірки. Таким чином, вважає, що у зв'язку з виявленими порушеннями вимог законодавства до позивача правомірно застосовано відповідні штрафні та фінансові санкції.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав. Викладених у запереченнях, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_3, зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 85113, АДРЕСА_1). На податковому обліку перебуває в Костянтинівській ОДПІ з 04.05.2005року.

Відповідач, Костянтинівська об'єднана державна податкова інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що Головним Управлінням ДФС у Донецькій області 31.03.2015року було проведено фактичну перевірку відділу магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_3, з питань дотримання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими для виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

Перевірку здійснено на підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 26.03.2015 року № 51 та направлень на проведення перевірки від 31.03.2015 року № 45 № 46.

Перевірка розпочалась 31.03.2015 року та закінчилась 09.04.2015 року.

За результатами проведеної перевірки відповідачем встановлено порушення ФО-П ОСОБА_3 вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних, вимог постанови КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» в частині здійснення торгівлі алкогольними напоями за завищеними від максимально встановлених цінами, п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» щодо відсутності ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та ст. 85 Податкового кодексу України в частині ненадання дозвільних та реєстраційних документів до перевірки.

За результатами вказаної перевірки складено відповідний акт від 12.05.2015 року №-3004 із зазначенням виявлених порушень.

У зв'язку з виявленими порушеннями, відповідачем було прийнято податкове повідомлення - рішення від 12.05.2015 року №-3004, яким позивачу застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за кодом платежу 21080900 на суму 12991,20 грн. на підставі підпункту 54.3.3 підпункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України за порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування»; податкове повідомлення - рішення від 12.05.2015 року №-3005, яким позивачу застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за кодом платежу 21080900 на суму 510,00 грн. на підставі підпункту 54.3.3 підпункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ Податкового кодексу України за порушення ст. 85, п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України та винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 12.05.2015 року №2968-0514-21-08-20, відповідно до якого до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу на загальну суму 20 000 грн. згідно з абзацом 13, 14, статті 17 Закону 481/95-ВР.

Суд зазначає, що види перевірок передбачені статтею 75 Податкового кодексу України, Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 даної статті визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок регулює стаття 81 Податкового кодексу України, пунктом 81.1 якої встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Згідно п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Під час судового розгляду справи судом було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_4 У відповідності до приписів КАС України, ОСОБА_4 склала присягу свідка та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Свідку роз'яснено приписи ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Про зазначені обставини ОСОБА_4 складено розписку. Так, ОСОБА_4 в своїх поясненнях зазначила, що в день перевірки не працювала в магазині «Кольцо» по вул. Артемівська 166а, у перевірці участі не приймала, оскільки працювала в магазині «Вокзальний» по вул. Правобережна 83.

Втім, суд, критично ставиться до вказаних пояснень, оскільки на підставі акта відмови від отримання та підпису акта перевірки №33/05/99/22/04/НОМЕР_2 ОСОБА_4 відмовилась від підпису акта проведеної перевірки. Разом з тим суд зазначає, що якщо б продавець ОСОБА_4 на момент перевірки не знаходилась у приміщенні магазину по вул. Артемівській 166а, працівники фіскального органу не були б обізнані про ім'я та прізвище продавця, та не мали б змоги сформувати вказаний акт відмови від підпису. Окрім цього, твердження свідка ОСОБА_4 стосовно того, що вона не працює продавцем у магазині позивача, спростовуються наявною в матеріалах справи копією укладеного між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 трудового договору від 20.10.2014 року, у пункті 2 якого зроблено запис про те, що ОСОБА_4 обіймає посаду продавця.

Окрім цього, також в ході судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_5 який вказав, що продавець відмовилась від підпису акта перевірки, а також зазначив, що власник магазину не з'явився до приміщення магазину, хоча неодноразово повідомлявся про здійснення перевірки.

Також, в ході судового розгляду справи було допитано свідка ОСОБА_6, яка зазначила, що продавець ОСОБА_4 не надала документи на вимогу перевіряючи та відмовилася від підпису акту перевірки.

Суд зазначає, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також, у відповідності до приписів КАС України, склали присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Свідкам роз'яснено приписи ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Про зазначені обставини зазначеними особами складено розписки.

Тобто суд дійшов висновку про підтвердження обставин проведення посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області фактичної перевірки ФО-П ОСОБА_3 Таким чином, здійснюючи перевірку, фахівці податкового органу діяли в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом.

Стосовно порушення позивачем вимог ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині реалізації однієї пачки цигарок "KENT NANOTEK SILVER" за ціною 20 грн. 90 коп., що є вищою від встановленої виробником максимальної ціни в 20 грн. 47 коп., та вимог постанови КМУ №957 від 30.10.2008 року «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» в частині здійснення торгівлі алкогольними напоями за завищеними від максимально встановлених цінами (реалізації однієї пляшки горілки "Настоянка з перцем" 0,5 л. 40% об. за ціною 27,50 грн., мінімальна роздрібна ціна 41,90 грн.), суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ратифікованим виноградним, спиртом етиловим ратифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Згідно ч. 1 ст. 11-1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" максимальна роздрібна ціна за пачку, коробку або сувенірну коробку наноситься визначеним виробником способом у визначеному виробником місці і складається з її цифрового виразу та скороченого найменування грошової одиниці України.

Відповідальність за порушення даної норми передбачена абзацом 14 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР, за приписами якої до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10000 гривень.

Також, відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 13 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення перевірки встановлений факт реалізації згідно із фіскальний чеком однієї пляшки горілки "Настоянка з перцем" 0,5 л. 40% об. за ціною 27,50 грн. (мінімальна роздрібна ціна 41,90 грн.) та однієї пачки цигарок "KENT NANOTEK SILVER" за ціною 20 грн. 90 коп., що є вищою від встановленої виробником максимальної (20 грн. 47 коп.), а також ненадання позивачем у повному обсязі всіх документів посадовим особам контролюючого органу на час початку перевірки господарської одиниці.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що цигарки які були реалізовані за завищеною ціною, були придбані в 2014 році, оскільки в матеріалах справи є фотокартка із чітким зображенням дати виготовлення цигарок «25.02.2015 року» за ціною 19.50 грн.

Також, суд критично оцінює надані позивачем в якості підтвердження наявності товару на реалізації у торговому приміщені суб'єкта господарювання товарно - транспортні накладні, оскільки зазначені документи не є належними доказами знаходження таких товарів на реалізації за даними цінами, що, також, не спростовується позивачем.

Інших доказів на спростування вищезазначених обставин позивачем до суду не надано, як і не зазначено про їх існування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність винесення відповідачем спірного рішення від 12.05.2015 року №296-0514-21-08-20 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 20000 грн. за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від встановлених максимальних та реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими від встановлених мінімальних

Щодо вимоги позивача про скасування податкового повідомлення - рішення від 12.05.2015 року № -3004 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення п.12 ст. 3 Закону України Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суд зазначає наступне.

Згідно п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» контроль за додержанням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на наявність ведення обліку у встановленому порядку, що виключає наявність порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з наступних підстав.

Пунктом 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому, законодавцем п.п.17.1.6 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України було надано платнику податків право, зокрема, бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що продавець ОСОБА_4 при проведенні перевірки відмовилась від перерахунку готівкових коштів на місці проведення розрахунку, про що перевіряючими зроблено відповідний запис.

Також, актом №28/05-99-22-4- від 09.04.2015 року зафіксовано відмову продавця ОСОБА_4 надати до перевірки книгу обліку розрахункових операцій, книгу обліку доходів, реєстраційне посвідчення реєстратора розрахункових операцій, довідку про опломбування РРО, контрольні стрічки, Z-звіти, накладні, товарно-транспортні накладні, сертифікати відповідності.

Таким чином, позивачем до моменту винесення спірних рішень не було надано документів, в підтвердження наявності ведення обліку зазначеного товару у встановленому порядку. Тобто, ФО-П ОСОБА_3 не скористалась своїм правом до моменту прийняття оскаржуваних рішень надати документи в обґрунтування відсутності порушень.

Також, суд не приймає до уваги надані позивачем до суду копії з книги обліку доходів і витрат, оскільки вказані матеріали місять записи за період листопад 2013 року, вересень-жовтень 2014 року, січень-лютий 2015 року та травень-червень 2015 року, тобто не містять даних щодо здійснення господарських операцій, які б припадали на період проведення фактичної перевірки (з 31.03.2015 року по 09.04.2015 року).

Таким чином, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості податкового повідомлення - рішення від 12.05.2015 року № -3004.

Крім того, суд вважає неправомірною вимогу позивача про скасування податкового повідомлення - рішення від 12.05.2015 року № -3005 про збільшення суми грошового зобов'язання за адміністративним штрафом в сумі 510 грн. за ненадання у повному обсязі всіх документів посадовим особам контролюючих органів на час початку перевірки господарської одиниці, з наступних підстав.

Згідно п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надане право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 16 Податкового кодексу України на платника податків покладені обов'язки, зокрема, подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Згідно п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Як вже зазначалось судом та не заперечувалось позивачем в ході судового розгляду справи, під час проведення перевірки необхідні документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки, фахівцям відповідача надані не були.

Відповідно до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача штраф в зазначеному розмірі.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки під час розгляду справи встановлена правомірність висновків контролюючого органу про порушення позивачем норм чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 94 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 124 - 152, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Повний текст постанови у відповідності з вимогами ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України складений 01.08.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Галатіна О.О.