Справа № 640/10770/16-а
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Чередник В.Є., при секретарі Недосєкіній В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Харкова про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Харкова, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Харківської області № 18-478 від 26 травня 2016 року; скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Харкова від 24 червня 2016 року, в якому йдеться про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 88 % від суми місячної (чинної) заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Харківської області № 18-478 від 26 травня 2016 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Київському районі міста Харкова здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ( зі змінами , внесеними згідно із Законом України № 358/95-ВР від 05.10.1995 р. у редакції Закону України № 2663-ІІІ від 12.07.2001 р., що діяла станом на жовтень 2005 року) з розрахунку 90 % від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури згідно довідки прокуратури Харківської області № 18-478 від 26.05.2016 р. про заробітну плату , починаючи з 01.12.2015 року, без обмеження її максимального розміру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював в органах прокуратури з 30 грудня 1986 року по 10 жовтня 2005 року та набув право на пенсію за вислугу років.

З жовтня 2005 року, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова і отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії ), виходячи із розміру 90 відсотків від чинної на той час заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 31.05.2012 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 р. та № 1013 від 09.12.2015 р., якою затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, у нього виникло право на перерахунок пенсії з 01.12.2015 р.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 763 від 30.09.2015 р. та № 1013 від 09.12.2015 р. працівникам прокуратури були підвищені посадові оклади.

У прокуратурі Харківської області він отримав довідку за № 18-478 від 26.05.2016 року про те, що станом на 01.12.2015 р. заробітна плата на посаді з якої він вийшов на пенсію збільшилась.

26.05.2016 р. він звернувся до відповідача із проханням про проведення перерахунку пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90 % від розміру зазначеної у довідці прокуратури Харківської області місячної (чинної) заробітної плати за посадою, з якої він вийшов на пенсію.

08.06.2016 року відповідач його письмово повідомив про відмову у задоволенні вимог щодо проведення відповідного перерахунку пенсії за вислугу років, а також він отримав витяг з рішення № 176 від 01.06.2016 р. про відмову в перерахунку пенсії.

У своєму рішенні відповідач посилався на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213, згідно якого з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Не погоджуючись із відмовою УПФУ в Київському районі м. Харкова він звернувся із даним позовом до суду., оскільки вказана відмова відповідача грубо порушує його права, законні інтереси та норми Конституції України.

В судове засідання позивач не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача не з'явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, а також подала письмові заперечення де зазначила, що в редакції статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», чинній до 01 січня 2015 року, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників. На час виникнення спірних відносин- Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 р., зокрема п. 3 даного Закону частина 18 ст. 50-.1 Закону України «Про прокуратуру» викладена в наступній редакції: Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». Даний Закон згідно пункту 1 Прикінцевих положень набрав чинності 1 січня 2015 року. Враховуючи той факт, що заява про перерахунок пенсії була подана 26.05.2016 року, а норми Закону України «Про прокуратуру» в чатині, яка стосується пенсійного забезпечення, - викладені у новій редакції, Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова не може провести перерахунок пенсії згідно Закону, який втратив чинність в частині проведення таких перерахунків.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Позивач з жовтня 2005 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 90 % від суми заробітної плати.

26.05.2016 р. звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90 % від середнього заробітку, відповідно до довідки прокуратури Харківської області № 18-478 від 26.05.2016 року про заробітну плату станом на 01.12.2015р .

Рішенням відповідача № 176 від 01.06.2016 р. у задоволені заяви про перерахунок пенсії відмовлено, у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за № 213, яким регулювання здійснення призначення та перерахунку пенсії змінилося, поняття спеціальних пенсій скасовано.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 12, 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Так, відповідно до частини дванадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятої ст. 50-1 даного Закону передбачається, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшов такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІщодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 12, 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якоюКонституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно достатті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У зв'язку з цим, суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працівникам прокуратури, а відтак дії та рішення відповідача щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії, на підставі довідки про заробітну плату від 26.05.2016 року, № 18-478, виданої Прокуратурою Харківської області, є протиправними.

Так, відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Щодо посилань відповідача на те, що починаючи з 01 червня 2015 року і до законодавчого врегулювання спеціальні пенсії не призначаються, а вже призначені - не перераховуються, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно дозаконів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Відповідно до п.2. ст.86 Закону №11697-VII пенсія працівникам прокуратури призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911-VIII від 24.12.2015року, внесено зміни до частини 15-їст.86 Закону України «Про прокуратуру», тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Особам (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про державну службу», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачується.

Між тим, пенсія позивачу призначена у жовтні 2005 року, тобто, до внесення змін до Закону України «Про прокуратуру». Тому, посилання відповідача на те, що згідно пункту 5 Прикінцевих положень ЗУ«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»з 01 червня 2015 року норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначена відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», не діють, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, а не про призначення пенсії вперше.

Таким чином, суд вважає, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

А тому, суд доходить висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та задоволення позову частково про визнання рішення та дій відповідача протиправними, та зобов'язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % заробітної плати, виходячи з довідки №18-478 від 26.05.2016 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури з урахуванням проведених виплат.

Крім того, суд зазначає щодо вимоги зобов'язання відповідача продовжувати перерахунок та виплату позивачу пенсію без обмеження її граничного розміру, то така вимога фактично спрямована на майбутнє, що суперечить завданню адміністративного судочинства, закріпленого в ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 87, 94 КАС України в зв'язку з чим вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова на користь позивача судові витрати в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 6-14, 71, 72, 99-100, 107, 122, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії та рішення Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова № 176 від 01.06.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-478 від 26.05.2016 року у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури - протиправним.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова провести з 01.06.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 , перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 % заробітної плати, виходячи з довідки №18-478 від 26.05.2016 року, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури з урахуванням проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії цієї постанови.

Суддя-