Справа № 803/1084/16
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року м. Луцьк Справа № 803/1084/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - cудді Смокович В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (далі відповідач) про визнання дій по розгляду звернення ОСОБА_1 від 28 березня 2016 року протиправними та зобов`язання належним чином розглянути звернення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 березня 2016 року позивач зателефонував на урядову гарячу лінію за номером 0 800 507 309 та повідомив про те, що ВЧ НОМЕР_1 перешкоджає йому у реалізації права на отримання довіреностей та просив посприяти в отриманні зазначених довіреностей.

Командування Сухопутних військ Збройних Сил України 08 квітня 2016 року надало відповідь на звернення від 28 березня 2016 року, проте відповідь позивач вважає не конкретною та незрозумілою.

На підставі викладеного вважає дії відповідача протиправними, оскільки позивач не зумів отримати те, що йому гарантоване законодавством.

ОСОБА_1 просить визнати дії по розгляду його звернення від 28 березня 2016 року протиправними та зобов`язати належним чином розглянути вказане звернення.

Відповідач, суб`єкт владних повноважень, в письмових запереченнях від 09 серпня 2016 року № 4210 заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що статтею 9 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці мають права і обов`язки з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України у військовій сфері та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до статті 14 вищевказаного статуту, зі службових та особистих питань, військовослужбовець повинен звертатись до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити, звертається до наступного прямого начальника.

Представництво за довіреністю є виразом волі ОСОБА_1 . В судових інстанціях представництво солдата ОСОБА_1 не входить до службових обов`язків військовослужбовця.

Для вчинення посвідчувального напису командиром військової частини, військовослужбовець повинен звернутись визначеним Статутом Збройних Сил України порядком до свого безпосереднього командира для вирішення питання по суті.

Таким чином, вважає, що військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 порушив порядок звернення військовослужбовців (а. с. 44-45).

На підставі заявлених клопотань сторін, керуючись частиною четвертою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд клопотань у справі здійснений в порядку письмового провадження відповідно до ухвали суду від 10 серпня 2016 року.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді водія зенітно-ракетного взводу танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Позивач 28 березня 2016 року о 18 год. 35 хв. зателефонував на урядову гарячу лінію на номер 0 800 507 309.

Звернення заявника отримане через телефонний дзвінок до Урядового контактного центру зареєстроване 28 березня 2016 року за реєстраційним № МУ-5067603. Заявник звернувся з проханням посприяти у оформленні довіреностей від нього на членів його родини на представлення його інтересів, оскільки керівництво військової частини усіляко ухиляється від оформлення таких довіреностей (а. с. 15).

08 квітня 2016 року за № 116/12/5789 Командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України надана відповідь на звернення ОСОБА_1 стосовно сприяння у оформленні довіреностей (а. с. 16). За результатами її опрацювання повідомлено наступне.

Згідно із вимогами пункту 2 частини другої статті 40 Закону України «Про нотаріат» до нотаріально посвідчених довіреностей прирівнюються довіреності військовослужбовців, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднань, установ, військово-навчальних закладів, де немає нотаріуса чи посадових осіб органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, також довіреності працівників, членів їх сімей і членів сімей військовослужбовців, посвідчені командирами (начальниками) цих частин, з`єднань, установ або військово-навчальних закладів.

Відповідно до вимог частини шостої статті 40 Закону України «Про нотаріат» посвідчення довіреностей посадовими особами, зазначеними в цій статті, проводиться з дотриманням вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Згідно з вимогами пункту 2 частини третьої статті 245 Цивільного кодексу України довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною першою статті 5 Закон № 393/96-ВР визначено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Як передбачено частинами першою, третьою статті 15 Закон № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до абзацу 7 частини першої статті 19 Закон № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закон № 393/96-ВР встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 вважаючи дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не посвідчення довіреностей протиправними, 28 березня 2016 року зателефонував на урядову гарячу лінію з проханням посприяти у оформленні довіреностей.

Відповідь по суті звернення Командуванням Сухопутних військ Збройних Сил України була надана 08 квітня 2016 року за вих. № 116/12/5789, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією, тобто у встановлений законодавством термін (а. с. 16).

Проаналізувавши зміст поставлених у зверненні від 28 березня 2016 року питань по спірним правовідносинам, які є предметом розгляду даної справи, та зміст відповіді на ці питання, суд вважає, що відповідачем звернення в повному обсязі розглянуто, та письмова відповідь є вичерпною, як того вимагають положення статей 15, 19 «Про звернення громадян»; відповідь надана у строки, визначені статтею 20 вказаного Закону.

Суб`єктивне сприйняття і трактування позивачем відповіді на його звернення та погодження чи не погодження з відповіддю відповідача не може свідчити про неповний чи необ`єктивний розгляд його заяви, якщо її вирішення здійснено у відповідності до норм чинного законодавства.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Письмовими матеріалами справи встановлено, що Командування Сухопутних військ Збройних Сил України в повній мірі довело суду правомірність своїх дій, у межах яких він діяв як суб`єкт владних повноважень.

Таким чином, відповідачем було надано відповідь у встановлений Законом України «Про звернення громадян» місячний строк, а тому протиправних дій Командуванням Сухопутних військ Збройних сил України допущено не було, відповідачем в межах своїх повноважень у повному обсязі та у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян» розглянуто звернення позивача від 28 березня 2016 року та дано письмову відповідь на нього. Відтак, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович