Справа № 2а-2017/09/1202
Суддя: Малашкевич С.А.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року справа №2а-2017/09/1202

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Малашкевича С. А.

суддів: Бадахової Т. П., Арабей Т.Г.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 серпня 2009 року частково задоволений позов позивача до Управління ПФУ в м. Антрацит Луганської області про визнання незаконними дій та зобовязання нарахувати та сплатити щомісячну соціальну допомогу, як дитині війни, внаслідок чого: визнані незаконними дії Управління ПФУ в м. Антрацит Луганської області щодо несплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 22 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року; зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, за період з 22 липня 2008 року по 31 грудня 2008 року. В інший частині позовних вимог відмовлено за пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, на підставі того, що законодавством не прийнято жодного нормативного акту, який би встановлював мінімальний розмір пенсії за віком для розрахунку доплат. Відповідач посилається на порушення судом норм матеріального права.

Сторони про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач відноситься до категорії «діти війни», що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-4 дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зазначені зміни були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008. У вказаному рішенні Конституційним судом України було зазначено, що положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Суд першої інстанції правильно визначив, виходячи з рішення Конституційного суду N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, що передбачене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком діяло з 22 травня 2008 року, оскільки з 1 січня 2008 року вказана стаття 6 була викладена в іншій редакції, за якою виплата 30 % підвищення пенсії передбачена не була.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було правильно визначено період, з якого треба нараховувати та сплачувати підвищення до пенсії за 2008 рік, а саме з 22.05.2008 року по 31.12.2008р.

Одночасно враховуючи те, що позивачем пропущений строк звернення до суду без поважних причин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог за 2008 рік частково за період з 22.07.2008р. по 31.12.2008р.

Визначення мінімального розміру пенсії за віком встановлено статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що на законодавчому рівні не визначено яким чином обчислюється розмір 30% виплати дітям війни, а мінімальний розмір пенсії за віком визначений Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застосовується лише при визначенні розмірів пенсій, призначених за цим Законом, з огляду на принцип законності, закріплений статтею 9 КАС України, відповідно до частини 7 якої у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини.

Колегія суддів не приймає, також, посилання скаржника на відсутність бюджетного фінансування в обсязі, передбаченому Законом України "Про соціальний захист дітей війни" для здійснення соціальних виплат, з огляду на приписи статті 88 Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік та статті 113 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України в яких визначено, що в разі недостатності виділених з Державного бюджету України коштів по бюджетних програмах, повязаних з розмежуванням джерел виплати пенсій між Державним бюджетом України та Пенсійним фондом України, пенсії, визначені законодавством для відповідних категорій громадян, виплачуються у повному обсязі за рахунок власних надходжень Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, розділом ІІ Закону України № 1691-VІ від 18.02.2010р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості прав, пов'язаних із соціальними виплатами", колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління ПФУ в м. Антрацит Луганської області на постанову Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 серпня 2009 року у справі №2-а-2017/09 залишити без задоволення.

Постанову Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 20 серпня 2009 року у справі №2-а-2017/09 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України за правилами Цивільно-процесуального кодексу України протягом двох місяців.

Головуючий: С.А. Малашкевич

Судді: Т. П. Бадахова

ОСОБА_3