Справа № 808/6091/13-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2016 року справа № 808/6091/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С. Ю.,

суддів: Гімона М.М. Юрко І.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 808/6091/13-а за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагенства в м. Енергодар Запорізької області про скасування наказу, поновлення на посаді та зобов'язання вчинити певні дії, третя особа: Начальник відділу Держземагенства у м. Енергодарі Запорізької області Романюк Костянтин Петрович,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 31 від 08.05.2013 року «Про звільнення ОСОБА_1.»; поновити позивача на посаді головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Енергодарі Запорізької області з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу; зобов'язати відповідача внести до трудової книжки позивача запис про визнання запису про звільнення із займаної посади недійсним у відповідності до інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивач звільнений з посади головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Енергодарі Запорізької області з дотримання вимог трудового законодавства.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою її позов задовольнити повністю.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 04.03.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, постанову суду першої інстанції скасував і позов задовольнив частково, а саме, визнав протиправним та скасував наказ відповідача № 31 від 08.05.2013 року «Про звільнення ОСОБА_1.», поновив ОСОБА_1 на посаді головного спеціалісту сектору державного земельного кадастру відділу Держземагенства у м. Енергодарі Запорізької області з 08.05.2013 року, з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючи з судовим рішенням апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.06.2016 року касаційну скаргу відділу Держземагенства у м. Енергодар Запорізької області задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.03.2014 року залишено без змін.

Таким чином, спір щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста сектору державного земельного кадастру вирішено на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а отже, апеляційна скарга підлягає розгляду тільки в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог статті 197 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оплату праці» визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. (далі - Порядок № 100)

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, з якою пов'язана виплата.

Оскільки позивач була звільнена у травні 2013 року, то врахуванню підлягають виплати за березень-квітень 2013 року.

Із пункту 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

З огляду на зміст наведених норм матеріального права колегія суддів зазначає, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

З розрахунку, наданого відповідачем на вимогу суду, вбачається, що позивач у березні-квітні 2013 року отримала заробітну плату в розмірі 3589,64 грн за 32 відпрацьовані дні, тобто середньоденна зарплата позивача складає 112,18 грн.

Період вимушеного прогулу позивача складає 208 робочих днів з 9 травня 2013 року (наступний день після звільнення - перший неоплачуваний день) по 4 березня 2014 року (дата прийняття судового рішення про поновлення позивача на посаді).

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 23333,44 грн (112,18х208).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову у вказаній частині.

На підставі викладеного, керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2013 року у справі № 808/6091/13-а скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Стягнути з Відділу Держземагенства у місті Енергодарі Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 9 травня 2013 року по 4 березня 2014 року в сумі 23333 (двадцять три тисячі триста тридцять три) гривні 44 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції, прийнята в порядку письмового провадження, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.Ю. Чумак

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: І.В. Юрко