Справа № 22-а-21496/11
Суддя: Ляховська І.Є.
Дата ухвалення: 2011-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія № 10.3.2(4) інстанції ОСОБА_1
Доповідач - Ляховська І.Є.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2011 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ЛЯХОВСЬКОЇ І.Є.,
суддів БАРИЛЬСЬКОЇ А.П., КАРНАУХ В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кривому Розі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2009 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу (далі УПФУ) про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, в якому зазначив, що він з 26.08.1997р. перебуває на обліку в УПФУ як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи першої категорії, інвалід ІІІ групи, де отримував пенсію по інвалідності з 01.01.2005р. по 28.09.2005р., з 01.01.2006р. по 11.01.2008р., з 23.07.2009р. по теперішній час, а з 28.09.2005р.. по 01.01.2006р. і з 11.01.2008р. по 23.07.2009р. - пенсію за віком. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір його пенсії не повинен бути нижче шести мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 вказаного Закону України особам, які відносяться до першої категорії, інвалідів другої групи призначається додаткова пенсія у розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком. Заяви про переведення на пенсію за віком з 28.09.2005 р. по 01.01.2006 р. і з 11.01.2008 р. по 23.07.2009 р. він писав за рекомендацією посадових осіб УПФУ, які стверджували, що перехід на пенсію за віком надає право на отримання пенсії в більшому розмірі. Наприкінці 2008 р. він дізнався, що УПФУ порушує законодавство і виплачує йому пенсію в меншому розмірі. Звернувшись із заявою про перерахунок розміру пенсії, він отримав відмову відповідача з посиланням на постанови Кабінету Міністрів України. Оскільки він не згоден з такою відповіддю, вважає дії відповідача неправомірними, позивач, уточнивши свої вимоги, просив поновити строки оскарження дій посадових осіб УПФУ, визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та додаткової пенсії, починаючи з 01 січня 2005 року по 30 вересня 2009 року, і зобовязати УПФУ здійснити перерахунок його державної (основної) і додаткової пенсій: з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. - державна (основна) по 1992,00 грн. і додаткова по 166,00 грн. щомісяця; з 01.01.2006р. по 31.03.2006р. - державна (основна) по 2100,00 грн. і додаткова по 175,00 грн. щомісяця; з 01.04.2006р. по 30.09.2006р. - державна (основна) по 2154,00 грн. і додаткова по 179,50 грн. щомісяця; з 01.10.2006р. по 31.12.2006р. - державна (основна) по 2196,00 грн. і додаткова по 183,00 грн. щомісяця; з 01.01.2007р. по 31.03.2007р. - державна (основна) по 2280,00 грн. і додаткова по 490,00 грн. щомісяця; з 01.04.2007р. по 30.09.2007р. - державна (основна) по 2436,00 грн. і додаткова по 203,00 грн. щомісяця; з 01.10.2007р. по 31.12.2007р. - державна (основна) по 2466,00 грн. і додаткова по 205,50 грн. щомісяця; з 01.01.2008р. по 31.03.2008р. - державна (основна) по 2820,00 грн. і додаткова по 235,00 грн. щомісяця; з 01.04.2008р. по 30.06.2008р. - державна (основна) по 2886,00 грн. і додаткова по 240,50 грн. щомісяця; з 01.07.2008р. по 30.09.2008р. - державна (основна) по 2892,00 грн. і додаткова по 241,00 грн. щомісяця; з 01.10.2008р. по 31.09.2009р. - державна (основна) по 2988,00 грн. і додаткова по 249,00 грн. щомісяця; а також стягнути з УПФУ на його користь різницю між сумами відповідно до Закону нарахованих і фактично виплачених державної (основної) і додаткової пенсій за період з 01.01.2005р. по 30.09.2009р. в розмірі 113 472 гривень 77 коп.
В апеляційній скарзі УПФУ ставить питання про скасування постанови суду та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, на його думку, судом першої інстанції не вирішено питання про поновлення або відмову в поновленні пропущеного процесуального строку для звернення до суду за захистом прав, свобод і інтересів особи; необґрунтовано та незаконно визнано неправомірними дії УПФУ за період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р. та з 01.01.2008р. по 22.07.2009р., оскільки в ці періоди позивач добровільно обрав вид пенсійного забезпечення і отримував державну (основну) пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідач вважає, що розмір пенсій, доплат і компенсацій визначається Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим виплата позивачу основної і додаткової пенсій проводилась відповідачем правильно. При вирішенні справи судом не врахована неможливість застосування показника мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до спірних правовідносин. Крім того, на думку відповідача, суд безпідставно стягнув з нього державне мито.
У своїх запереченнях представник позивача ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін, оскільки вважає, що апеляційна скарга складена з формальних міркувань.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ з 26.08.1997р. як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалід 3-ї групи, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи першої категорії, та отримував пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС у періоди з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 23 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року, а також пенсію за віком - у періоди з 29 вересня 2005 року по 1 січня 2006 року та з 01 вересня 2008 року по 22 липня 2009 року. 21січня 2009 року позивач звернувся до УПФУ із заявою про перерахунок розміру пенсії та додаткової пенсії відповідно до ст..ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але відповідач відмовив у перерахунку.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не порушував строку звернення до суду із позовом, що відповідач повинен був виплачувати позивачу основну та додаткову пенсію у 2005-2009 роках у відповідності до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не на підставі Постанов Кабінету Міністрів України, тому відмова УПФУ щодо перерахування позивачу сплачених в зазначений період сум основної та додаткової пенсії є протиправною.
Проте погодитись із таким висновком суду в повній мірі не можна з огляду на наступне.
Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно статті 50 цього Закону, в редакції від 06.06.1996, інвалідам 3 групи, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.
Відповідно до частини 4 статті 54 цього ж Закону, в редакції від 06.06.1996, розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлений звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до частини 3 статті 67 того ж Закону в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що при перерахунку додаткової пенсії позивачу має застосовуватись прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.
Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на яку посилається відповідач, не підлягає застосуванню, оскільки згідно з положеннями частини четвертої ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Застосування зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Безпідставні також посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність застосування положень ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» згідно яких, мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щорічної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, ухвалюючи судове рішення про визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача в частині невиконання вимог ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при нарахуванні державної (основної) і додаткової пенсій позивачеві в період з 01.01.2005р. по 26.04.2008р., суд першої інстанції залишив поза увагою, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи частиною другою статті 99 КАС України встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як убачається із матеріалів справи, УПФУ наполягало на застосуванні строку позовної давності в період з 01.01.2005р. по 26.04.2008р. З огляду на те, що позивач звернувся до суду з даним позовом 27 квітня 2009 року, а докази на підтвердження поважності причин пропуску позивачем процесуального строку в справі відсутні, в задоволенні вимог позивача про визнання дій посадових осіб УПФУ в частині невиконання вимог ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при нарахуванні додаткової пенсії позивачеві в період з 01.01.2005р. по 31.12.2005р.; державної (основної) і додаткової пенсій у період з 01.01.2006. по 31.12.2007р.; додаткової пенсії за період з 01.01.2008р. до 26.04.2008р. має бути відмовлено.

Враховуючи, що в період з 27 квітня 2008 року по 22 липня 2009 року позивач отримував державну (основну) пенсію відповідно до норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а з 23 липня 2009 року отримує державну (основну) пенсію відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими лише щодо визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача в частині невиконання вимог ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при нарахуванні додаткової пенсії в період з 27 квітня 2008 року по 22 липня 2009 року, а також при нарахуванні державної (основної) та додаткової пенсій у період з 23 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року (в межах позовних вимог).

Зобовязавши відповідача здійснити перерахунок розмірів державної(основної) і додаткової пенсії ОСОБА_2, визначивши конкретні розміри таких пенсій у відповідні періоди та стягнувши з УПФУ на користь позивача різницю між сумами нарахованих відповідно до закону і фактично виплачених державної(основної) і додаткової пенсій за період з 01.01.2005 року по 30.09.2009 року в розмірі 58437 грн. 46 коп., суд першої інстанції залишив поза увагою наступне.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах і районах у містах забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, безпосередньо призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1 ЦК України до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи наведене та відповідні спеціальні законодавчі акти, які підлягають застосуванню у справах із соціальних правовідносин, що носять публічно-правовий характер, суд першої інстанції має право визнати дії відповідачів незаконними та зобовязати Управління Пенсійного фонду провести перерахунок та виплату належних сум відповідно до закону.

Стягнення конкретної суми, не нарахованої Управлінням Пенсійного фонду, під час ухвалення судового рішення по даній справі неможливе.

Крім того, стягнувши з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 584 грн. 37 коп., суд не врахував, що п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» визначено, що органи Пенсійного Фонду України звільнені від сплати державного мита.

Оскільки постанова суду в частині задоволення позову ОСОБА_2 не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги УПФУ є частково обґрунтованими, колегія суддів вважає, що постанову суду необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, а саме - визнати неправомірними дії посадових осіб відповідача в частині невиконання вимог ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при нарахуванні ОСОБА_2 додаткової пенсії в період з 27 квітня 2008 року по 22 липня 2009 року, а також при нарахуванні державної (основної) та додаткової пенсій у період з 23 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року; зобовязати відповідача здійснити перерахунок розміру додаткової пенсії в період з 27 квітня 2008 року по 22 липня 2009 року, а також розмірів державної (основної) і додаткової пенсії ОСОБА_2 у період з 23 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року у відповідності з вимогами, встановленими ст.. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку державної пенсії у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сум, що ним отримані у зазначені періоди.

В частині не задоволення інших позовних вимог ОСОБА_2 постанова суду не оскаржена.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2009 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 скасувати, ухвалити в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Визнати неправомірними дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу в частині невиконання вимог ст.ст. 50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" при нарахуванні ОСОБА_2 додаткової пенсії як інваліду третьої групи першої категорії осіб, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, в період з 27 квітня 2008 року по 22 липня 2009 року, а також при нарахуванні державної (основної) та додаткової пенсій у період з 23 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити перерахунок розміру додаткової пенсії ОСОБА_2 в період з 27 квітня 2008 року по 22 липня 2009 року, а також розмірів державної (основної) і додаткової пенсії ОСОБА_2 у період з 23 липня 2009 року по 30 вересня 2009 року у відповідності з вимогами, встановленими ст.. 50, п.4 ст. 54, п.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку державної пенсії у розмірі 6-ти мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, з розрахунку 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сум, що ним отримані у зазначені періоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

ОСОБА_4