Справа № 610/2731/16-а
Суддя: Купін В. В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА Іменем України
м. Балаклія 10 серпня 2016 року Справа № 610/2731/16-а 2-а/610/103/2016

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Купіна В.В.,

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

установив:

28.07.2016 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати неправомірною відмову УПФУ в Балаклійському районі Харківської області в перерахунку пенсії державного службовця з 01.12.2015 р. Зобов`язати УПФУ в Балаклійському районі Харківської області здійснити їй перерахунок пенсії державного службовця, виходячи з розміру 82% від сплаченої заробітної плати та провести відповідні виплати з 01.12.2015 року.

Позивач посилалась на те, що вона перебуває на обліку в УПФУ в Балаклійському районі Харківської області і отримує пенсію призначену відповідно до положень Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу».

25.04.2016 року позивач звернулась із заявою до відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати на 01.12.2015 р.

Рішенням № 168252 від 26.04.2016 р. УПФУ відмовило позивачу в перерахунку пенсії.

Позивач вважає вказане рішення УПФУ є неправомірним, таким, що не відповідає чинному законодавству та порушує соціальні права позивача щодо пенсійного забезпечення та неправомірно звужує конституційні гарантії.

Відповідачем 08.08.2016 р. були подані письмові заперечення на адміністративний позов, в яких він просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що позивачем не повністю сплачено судовий збір, що сплинув строк подання адміністративного позову, та що будь-які нормативно-правові акти щодо порядку перерахунку пенсії КМУ не приймалися, а тому проводити перерахунки пенсій державним службовцям з підвищенням посадових окладів з 01.12.2015 р. на сьогоднішній день законних підстав не має. Крім того, надав заяву про те, що відповідач просить розглядати справу відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України.

У відповідності до ч. 4 ст. 183-2 КАС, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Ураховуючи, що позивачем було повідомлено суду достатньо обставин, а із поданих відповідачем заперечень не вбачається неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання, справа була розглянута в порядку скороченого провадження.

При цьому судом було враховано положення ч.2 ст.71 КАС України, у відповідності до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а також положення ч.2 ст.49 КАС України, згідно з якою особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин наявну поведінку Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області, коли воно заперечує проти позову, однак при цьому ухиляється від обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області та отримує пенсію призначену згідно зі ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», в редакції станом на дату призначення пенсії.

На момент виходу на пенсію працювала в Балаклійській районній державній адміністрації Харківської області на посаді завідувача сектору контролю апарату райдержадміністрації.

25.04.2016 року позивач звернулась із заявою до відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка діяла на день призначення пенсії з 01.12.2015 р. у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою КМУ від 09.12.2015 р. № 1013 на підставі довідки БРДА Харківської області про заробітну плату № 01-43/1482 від 22.04.2016 р.

Рішенням № 168252 від 26.04.2016 р. УПФУ відмовило в перерахунку пенсії посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсія призначається відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв'язку з чим з 01.06.2015 р. пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про державну службу» не призначаються, раніше призначені не перераховуються.

Установлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, призначеної позивачеві з 2012 р. за Законом України «Про державну службу» (в редакції чинній на той час) на підставі довідки про заробітну плату № 01-43/1482 від 22.04.2016 р.

У відповідності до Конституції України визначені права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються Законами України. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22, п.1 ст.92).

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 1993 року в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Пенсія призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, на які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалась на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до ст. 37-1 «Про державну службу», умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що перерахунок пенсії проводиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що надається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. ст.ст. 37,37-1 Закону України № 3723-ХІІ (у редакції станом на дату призначення пенсії) з розрахунку 82 % місячного заробітку.

З 16 лютого 2016 року, набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, суд вважає положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Між тим, пенсія позивачу призначена в 2012 р., тобто, до внесення змін до Закону України "Про державну службу".

Отже, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому суд вважає, що внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України" зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Із викладеного вбачається, що відповідно до ст. 37-1 Закону України «Державну службу» (зі змінами, які набрали чинності з 01.01.2015 року), умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно тих осіб, яким пенсія призначається в період дії цієї норми, а при перерахунку пенсії особам, яким пенсія була призначена раніше, має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач був зобов'язаний провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, на підставі її заяви згідно з довідкою БРДА Харківської області № 01-43/1482 від 22.04.2016 року у відповідності до ст.ст.37, 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції яка діяла на момент призначення пенсії, з розрахунку 82% середнього щомісячного (чинного) заробітку відповідної посади.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак даний обов'язок відповідачем в даній справі не виконано.

Відповідачем не було доведено належним чином правомірність свого рішення, в той час як позивач довів обґрунтованість позову.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим, позивач просила зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2015 року.

Однак, у відповідності до ч.4 ст.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та додатковими документами 25 квітня 2016 року, перерахунок мав бути проведений починаючи з 01 травня 2016 року.

За таких обставин позов в цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме з 01.05.2016р., а за період з 01.12.2015р. по 30.04.2016р. в позові слід відмовити.

У відповідності до ч.2 ст.11 КАС, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому, з огляду на те, що позивач у своєму позові не просила визнати рішення відповідача №168252 від 26.04.2016 протиправним і скасувати, однак оскільки для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вказане рішення слід визнати протиправним і скасувати, суд вважає за необхідне це зробити, керуючись реченням 2 частини 2 статті 11 КАС.

Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС.

За таких обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Посилання відповідача щодо несплати позивачем судового збору у повному обсязі не відповідають дійсності.

Так, підставою для позову стало рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії.

Для здійснення належного судового захисту слід визнати дії відповідача протиправними, визнати протиправним і скасувати незаконне рішення відповідача, а також зобов'язати відповідача здійснити дії, які він повинен був здійснити. Тож для повного захисту особи слід вчинити всі перелічені складові, які є необхідними для належного захисту особи.

Тому неможливо розглядати кожну з цих дій окремими позовними вимогами, оскільки всі вони сукупно є єдиним способом захисту прав особи.

Відтак і судовий збір має бути сплачено як за одну позовну вимогу немайнового характеру, що й було здійснено позивачем при подачі позовної заяви.

Так само неспроможними є й посилання відповідача на сплинення строку звернення до адміністративного суду.

Як зазначає сам відповідач, ст..99 КАС установлює, що для звернення до адміністративного суду встановлюється 6 місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Оскільки права позивача були порушені відповідачем 26.04.2016р. винесенням рішення № 168252, а позов подано до суду 28.07.2016р., то шестимісячний строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Відтак аргументи відповідача є неспроможними, а таку поведінку відповідача суд розцінює як намагання ввести суд в оману.

Керуючись стст. 8-12, 17-19, 70, 71, 159-163, 256 КАС, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії протиправними.

Визнати рішення управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області № 168252 від 26.04.2016 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії протиправним і скасувати його.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії державного службовця у розмірі 82% заробітної плати працюючого державного службовця на відповідній посаді та провести відповідні виплати починаючи з 01 травня 2016 року.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Купін