Справа № 817/8/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2016 р.Р і в н еСправа №817/8/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Гломба Ю.О., (головуючий), суддів Жуковської Л.А. , Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача-1: не прибув,

відповідача-2: не прибув,

відповідача-3: представник не прибув,

третьої особи на стороні відповідача-1: представники ОСОБА_2,

третьої особи на стороні відповідача-2: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_4
доДержавного реєстратора Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_5, до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_6, до Рівненського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 акціонерне товариство "Фідобанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
про скасування рішення та зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_5 (далі державний реєстратор ОСОБА_5, відповідач 1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 (далі державний реєстратор ОСОБА_6, відповідач 2) про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.11.2015 №26106561 та зобов'язання вчинення дій щодо скасування запису про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, загальною площею 134,3кв.м, за ОСОБА_7 акціонерним товариством "Фідобанк", та поновлення відомостей про об'єкт нерухомого майна, які передували скасованому запису.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки реєстрація права власності відбулася з порушенням встановлених законодавством правил та процедур.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що реєстрація права власності за ОСОБА_7 акціонерним товариством "Фідобанк" відбулася з порушенням встановлених законодавством правил та процедур, оскільки таким товариством для реєстрації права власності було подано заяву та додані до неї документи з порушенням чинного законодавства. Так, у заяві про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2015 представником Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" зазначено податковий номер заявника, що належить товариству - ПАТ «Фідокомбанк», яке припинило свою діяльність. Дана обставина ставить під сумнів перехід прав іпотекодержателя до Публічного акціонерного товариства "Фідобанк", адже за договорами іпотеки іпотекодержателем є ВАТ "Ерсте Банк". Зазначив, що для проведення реєстрації прав, заявником не було додано до такої заяви документів на підтвердження правонаступництва, а тому державними реєстраторами під час проведення державної реєстрації прав власності на зазначене майно не було встановлено факту правонаступництва, що свідчить про грубе порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень. Крім того, оскільки ОСОБА_4 є іпотекодавцем, в результаті набуття права власності на зазначене майно, то у разі порушення основного зобов'язання чи умов іпотечного договору, іпотекодержатель зобовязаний був надіслати їй письмову вимогу про усунення порушення, чого з боку Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" зроблено не було, про що свідчить нотаріально посвідчена заява позивача. Відтак, державними реєстраторами під час проведення державної реєстрації прав не перевірено факт отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушення, яка, відповідно до чинного законодавства України, є необхідною умовою для проведення державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки. За наведених обставин вважає, що оспорюване рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач 1, державний реєстратор ОСОБА_5, позов не визнала, подала письмове заперечення.

У судових засіданнях 01.04.2016 та 25.04.2016 відповідач 1 пояснила, що нею було лише прийнято заяву про державну реєстрацію прав, а також додані до неї документи, та, відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів реєстрації прав та їх посадових осіб», пакет таких документів передано до Міністерства юстиції України для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, за результатами якого нею сформовано лише витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначила, що нею, фактично, не приймалося жодних рішень щодо державної реєстрації прав за ОСОБА_7 акціонерним товариством "Фідобанк". Вказала, що позовна вимога про зобов'язання її скасування запису про реєстрацію права власності, зробленого на підставі оспорюваного рішення, є безпідставною, оскільки за умов скасування такого рішення зазначений запис автоматично вилучається.

У судове засідання 07.07.2016 відповідач 1 не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Відповідач 2, державний реєстратор ОСОБА_6, позов не визнав повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях, які обґрунтовані тим, що документи для проведення державної реєстрації прав на вказане майно подані ОСОБА_7 акціонерним товариством "Фідобанк" в повній мірі та відповідають вимогам чинного, на момент проведення держаної реєстрації прав, законодавства, а тому оспорюване рішення є правомірним.

У судове засідання відповідач 2 не прибув, у письмовому запереченні просив справу розглянути без його участі.

В ході судового розгляду справи, судом залучено до участі у справі в якості відповідача - Рівненське міське управління юстиції (далі Рівненське МУЮ, відповідач 3).

У судове засідання відповідач 3 явку уповноваженого представника не забезпечив, заперечень суду не надав, у поданих суду клопотаннях пояснив, що Рівненське МУЮ перебуває у стані ліквідації, а функції з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень виконує Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради. Просив розглянути справу за відсутності представника.

Судом не визнавалася обов'язковою участь відповідача 3 у судовому засіданні, а тому, суд вважає за можливе вирішити спір без його участі.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи, судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_7 акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПАТ «Фідобанк», третя особа 1) та ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, третя особа 2).

Третя особа 1, ПАТ «Фідобанк», не погодився з позовними вимогами з підстав, викладених у письмових запереченнях.

У судовому засіданні, представник третьої особи 1 пояснив, що ОСОБА_4 в результаті набуття права власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, відповідно до чинного законодавства, є іпотекодавцем. Для задоволення своїх вимог, передбачених чинним законодавством України, ПАТ «Фідобанк» звернулося до реєстраційного органу для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення державної реєстрації прав на таке майно за ПАТ «Фідобанк». При зверненні до державного реєстратора для проведення даних реєстраційних дій, третьою особою 1 було надано всі необхідні документи, зокрема, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі №817/853/15, у якому встановлено перехід права іпотекодержателя до ПАТ «Фідобанк», та лист-повідомлення від 22.08.2015 №168-690-56, який містить вимогу до позивача про усунення порушення та отриманий позивачем, що є обовязковим для проведення державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки. Зазначив, що ПАТ «Фідобанк» звернулося до органу державної реєстрації прав для проведення державної реєстрації прав, на виконання рішення Кредитного комітету ПАТ «Фідобанк», оформленого протоколом, а тому, вважає, що заявником дотримано процедуру звернення до органу реєстрації прав та їх обтяжень та надано необхідний пакет документі. Відтак, оспорюване рішення винесене відповідачем 2 правомірно. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні, третя особа 2 підтримав позицію відповідачів та третьої особи 1 щодо безпідставності позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 12.11.2015 ПАТ «Фідобанк» звернулося із заявою до Рівненського МУЮ про проведення державної реєстрації переходу права приватної власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, до ПАТ «Фідобанк» (т.1 а.с.75), яка згідно з карткою прийому заяви №26096743, була прийнята відповідачем 1 з присвоєнням реєстраційного номеру 14271931 (т.1 а.с.107).

За результатами розгляду такої заяви, державним реєстратором ОСОБА_6 було прийнято рішення від 13.11.2015 №26106561 про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, за ПАТ «Фідобанк» (т.1 а.с.46).

На підставі такого рішення, відповідачем 1 було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с.114).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, тобто до 13.11.2015 (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону №1952-IV, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.5 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Пунктами 1, 4 (пп.83-6) та 7 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228 (далі - Положення №228), (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Міністерство юстиції України (Мінюст) є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, зокрема, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, здійснюючи свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні територіальні управління юстиції Мінюсту в Автономній Республіці Крим, в областях, мм. Києві та Севастополі, а також районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції.

Водночас, п.1 наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5 «Про заходи щодо взаємодії органів реєстрації прав та їх посадових осіб», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у разі подання до територіальних органів Мінюсту, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають зокрема на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, то рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мінюсту.

Виконання завдань, покладених на Міністерство, щодо формування та реалізації державної політики, зокрема, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на момент виникнення спірних правовідносин, забезпечував Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Так, згідно з абз.3 п.1 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2013 №607/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за №534/23066 (далі Порядок №607/5), цей Порядок визначає процедуру взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно, що виникають, зокрема на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Як встановлено з матеріалів справи, 18.06.2008 та 03.10.2008 між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_8 було укладено кредитні договори №014/16545/9/17969 та №014/16545/4/24045 відповідно, згідно з якими позичальник отримала кредит (т.1 а.а.с.31-36).

Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобовязань за даним договором між ОСОБА_8 та ВАТ "Ерсте Банк" було укладено іпотечні договори від 18.06.2008 №014/16545/9/17969/1 та від 03.10.2008 №014/16545/4/24045, відповідно до умов яких позичальником в іпотеку було передано нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, загальною площею 134,3кв.м., та які посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (т.1 а.а.с.37-45).

При цьому, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі №817/853/15, яка набрала законної сили 21.10.2015, встановлено, що власником нежитлового приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області є ОСОБА_4 (т.1 а.а.с.26-28).

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-IV (далі Закон №898-IV), у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч.2 ст.23 Закону №898-IV).

Таким чином, ОСОБА_4, в результаті набуття права власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, також набула статусу іпотекодавця в розумінні Закону №898-IV.

Відповідно до положень ст.37 Закону №898-IV, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Так, на виконання рішення Кредитного комітету ПАТ «Фідобанк», оформленого протоколом від 24.09.2015 №91/24 (т.1 а.а.с.192-193), ПАТ «Фідобанк» звернулося до органу державної реєстрації прав для проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, на підставі договорів іпотеки від 18.06.2008 №014/16545/9/17969/1 та від 03.10.2008 №014/16545/4/24045 для задоволення своїх вимог як іпотекодержателя, та правонаступника ВАТ "Ерсте Банк" (т.1 а.а.с.168-191).

Пунктом 2 Порядку №607/5 визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно, у випадках, передбачених у п.1 даного наказу, проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Мінюсту відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №868).

Протягом одного робочого дня з дати прийняття заяви орган державної реєстрації прав, який прийняв заяву, забезпечує виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування оригіналів документів, що подаються для проведення державної реєстрації прав, та копій документів, що предявляються для державної реєстрації прав, засвідчені в установленому порядку та розміщення у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.3 Порядку №607/5).

Згідно з п.3 Порядку №607/5, орган державної реєстрації прав у день прийняття відповідної заяви у випадках, передбачених пунктом 1 наказу, та виконання дій, передбачених пунктом 3 цього Порядку, за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передає таку заяву на розгляд до Мінюсту.

У п.5 Порядку №607/5 зафіксовано, що державний реєстратор прав на нерухоме майно Мінюсту з дотриманням процедури, визначеної Порядком №868, розглядає заяву, подані до неї електронні копії документів, поданих для державної реєстрації прав, та приймає відповідне рішення.

Орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації (п.1 ч.1 ст.8 Закону №1952-IV).

Відповідно до п.1 ч.2, ч.4 ст.9 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, з аналізу вищезазначених норм законодавства встановлено, що відповідач 2, в межах власних повноважень, був наділений правом самостійно проводити державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна, а відповідач 1 лише прийняти від заявника документи, передати їх на розгляд державному реєстратору прав на нерухоме майно Мінюсту, та за результатом прийнятого відповідачем 2 рішення внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону №1952-IV, заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії засвідчені в установленому порядку (ч.3 ст.16).

Водночас, ч.7 ст.16 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктами 35 та 36 Порядку №868 визначено, що під час проведення державної реєстрації речових прав заінтересованою особою є власник, інший правонабувач або сторона правочину, відповідно до якого виникли речові права. Для проведення державної реєстрації речових прав необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення таких прав на нерухоме майно, та інші документи, визначені цим Порядком.

Відповідно до пп.1 п.37 Порядку №868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно чи його дублікат.

Положеннями п.38 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

В той же час, п.40 Порядку №868 визначено, що для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає документ, що підтверджує факт надання іпотекодержателем або контролюючим органом згоди на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Водночас, в п.46 Порядку №868 зафіксовано, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Разом з тим, ст.9 Закону №1952-IV визначено, що при здійсненні державної реєстрації, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Аналогічні за змістом вимоги містяться в п.15 Порядку №868.

Так, ч.1 ст.15 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Таким чином, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, заявник зобов'язаний подати документи, які передбачені чинним законодавством, а державний реєстратор зобов'язаний встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства, а також перевірити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Разом з тим, в силу вимог ч.2 ст.9 Закону №1952-IV, державний реєстратор, з-поміж іншого, має встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема встановлювати наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Так, згідно з ч.1 ст.35 Закону №898-IV, у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

З картки прийому заяви №126096743 (т.1 а.с.107) встановлено, що заява з реєстраційним номером 14271931 подана 12.11.2015 ОСОБА_10, який діяв в інтересах ПАТ «Фідобанк» на підставі довіреності від 23.01.2014 №117. Одночасно із заявою було подано ряд документів, згідно з переліком (т.1 а.а.с.76-106):

- квитанції про оплату адміністративного збору та за надання витягу з реєстру від 12.11.2015 ПН№460 та ПН№431;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.10.2015 №21310271;

- довіреність від 23.01.2014, посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрованою в реєстрі за №117;

- копії паспорта громадянина України серії СР №737787, виданого Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області 11.08.2000, та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера;

- договори іпотеки від 18.06.2008 №014/16545/9/17969/1 та від 03.10.2008 №014/16545/4/24045 укладені між ВАТ "Ерсте Банк" та ОСОБА_8;

- постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі №817/853/15;

- ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 №817/853/15;

- лист-повідомлення ПАТ «Фідобанк» від 22.08.2015 №168-690-56;

- технічний паспорт від 09.10.2015 б/н;

- рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.08.2015 №602 та №599.

Проаналізувавши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.11.2015 за реєстраційним номером 14271931, картку прийому заяви №26096743 та документи подані разом із такою заявою, судом встановлено, що відповідачем 1 при прийнятті документів для проведення державної реєстрації прав, а відповідачем 2 при проведенні такої реєстрації прав, не було встановлено переходу прав іпотекодержателя від ВАТ "Ерсте Банк" до ПАТ «Фідобанк» (правонаступництва), адже заявником не подано правовстановлюючого документа, яким є статут такого товариства, відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2009 №514-VI.

При цьому, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02.06.2015 у справі №817/853/15 не може бути документом, що підтверджує факт такого правонаступництва в органі державної реєстрації прав.

Разом з тим, у поданій органу державної реєстрації прав заяві від 12.11.2015 (№14271931), представником ПАТ «Фідобанк» зазначено податковий номер (код ЄДРПОУ) субєкта права заявника 34001693, який не відповідає податковому номеру (коду ЄДРПОУ) ПАТ «Фідобанк» - 14351016 та згідно із долученого до заяви витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 13.10.2015 №21310271, належить припиненому ПАТ «Фідокомбанк» (т.1 а.а.с.77-79).

Відтак, в супереч положенням ст.9 Закону №1952-IV та п.15 Порядку №868, відповідачами не встановлено відповідності поданих заявником документів вимогам чинного законодавства, та не перевірено відсутність суперечностей у таких документах.

Крім того, матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_4 від 21.04.2016 (зареєстрованої в реєстрі за №178) про те, що в період з серпня по вересень 2015 року, вона не отримувала від ПАТ «Фідобанк» жодного поштового повідомлення, яке б містило будь-яку вимогу про усунення порушення кредитного зобовязання (т.2 а.с.14).

Таким чином, відповідачами також не перевірено факт отримання ОСОБА_4 письмової вимоги про усунення порушення від 22.08.2015 №168-690-56, надісланої ПАТ «Фідобанк» з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.101), адже таке повідомлення не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення.

Підтвердженням вмісту поштового відправлення є бланк опису вкладення, який згідно з п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, заповнюється відправником у двох примірниках та перевірений представником відділення поштового зв'язку.

Разом з тим, у судовому засіданні, представник третьої особи 1, ОСОБА_10, зазначив, що 01.09.2015 особисто вручив письмову вимогу про усунення порушення від 22.08.2015 №168-690-56 ОСОБА_4, про що свідчить її підпис (т.1 а.а.с.102-103). Проте підтвердив той факт, що документи, які посвідчують особу ним не перевірялися, тобто особу, якій була вручена така вимога, ним не встановлено. Відтак, така відмітка не може бути належним доказом отримання позивачем, встановленої положеннями ст.35 Закону №898-IV, письмової вимоги про усунення порушення.

Крім того, п.9.6 договору іпотеки від 03.10.2008 №014/16545/4/24045/1 та п.8.6 договору іпотеки від 18.06.2008 №014/16545/9/17969/1 встановлено, що всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів або телеграм.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення державного реєстратора ОСОБА_6 від 13.11.2015 №26106561 про державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, за ПАТ «Фідобанк», є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Водночас, щодо позовних вимог позивача про зобов'язання вчинення дій щодо скасування запису про реєстрацію права власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, загальною площею 134,3кв.м, за ПАТ "Фідобанк", з реєстраційним номером 01, та поновлення відомостей про об'єкт нерухомого майна, які передували скасованому запису, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.26 Закону №1952-IV (в редакції, чинній на момент прийняття даного рішення), записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора ОСОБА_6 від 13.11.2015 №26106561 є підставою внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно записів про скасування державної реєстрації за ПАТ "Фідобанк" права власності на нежитлове приміщення першого поверху будинку 27 по вул.Шкільна у м.Рівному Рівненської області, а отже й поновлення права власності на таке майно за позивачем. Відтак, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст.ст.11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 13.11.2015 №26106561.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий cуддя Гломб Ю.О.

Судді Жуковська Л.А.

ОСОБА_12