Справа № 820/3934/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 серпня 2016 р. № 820/3934/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Стрєлка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОМПІДШИПНИК" до Харківської митниці ДФС про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС №5201/00-1/20-70-19- 07 від 06.07.2016 року та зобов'язати Харківську митницю ДФС прийняти висновок про повернення з Державного Бюджету України надмірно сплачених митних платежів на суму 161 684,23 грн. та подати його разом з іншими передбаченими діючим законодавством України документами для виконання Головному Управлінню Державної Казначейської Служби України в Харківській області.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України, через що порушуються його права та інтереси, у зв'язку з чим вони потребують судового захисту.

Представник позивача Куліков С.В. в судовому засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Красникова О.В. проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на їх незаконність та необгрунтованість.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.07.2013 р. Харківською митницею Міндоходів при проведенні процедури митного оформлення товарів ТОВ "АВТОПРОМПІДШИПНИК" було видано останньому картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №807100000/2013/00866 від 05.07.2013 р. та №807100000/2013/00865 від 05.07.2013 р. та рішення про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/001327/2 від 05.07.2013 р. та № 807000003/2013/001331/2 від 05.07.2013 р., у відповідності до яких, митна вартість товару, що проходив процедуру митного оформлення, була скорегована відповідачем в бік збільшення.

Так, в прийнятих відповідачем рішенні про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/001331/2 від 05.07.2013 року, вартість за одиницю товару №3 визначено в розмірі 5,46 доларів США, товару №4 визначено в розмірі 5,54 доларів США, а товару №5 визначено в розмірі 5,52 доларів США та рішенні про коригування митної вартості товарів №807000003/2013/001327/2 від 05.07.2013 року, вартість за одиницю товару №1 визначено в розмірі 5,46 доларів США, товару № 3 визначено в розмірі 5,54 доларів США, а товару №5 визначено в розмірі 5,52 доларів США.

Як свідчать докази у справі, 05.07.2013 р. позивачем було подано нові митні декларації:

- № 807100000/2013/032088 від 05.07.2013 р., у якій розраховано ПДВ в розмірі 125 855,37 грн., що становить 20% від задекларованої суми в розмірі 617 592,54 грн. та мито у розмірі 11 684,32 грн. , а також додатково нараховане ПДВ в розмірі 45 566,79 грн. та мито у розмірі 754,40 грн. від суми, визначеної органом доходів і зборів у рішенні про коригування митної вартості товарів № 807000003/2013/001331/2 від 05.07.2013 р.;

- № 807100000/2013/032089 від 05.07.2013 р., у якій розраховано ПДВ в розмірі ПО 111,56 грн., що становить 20% від задекларованої суми в розмірі 527 542,20 грн. та мито у розмірі 23 015,57 грн., а також додатково нараховане ПДВ в розмірі 95 810,25 грн. та мито у розмірі 19 552,79 грн. від суми, визначеної органом доходів і зборів у рішенні про коригування митної вартості товарів № 807000003/2013/001327/2 від 05.07.2013 р.

Вказані суми ПДВ були сплачені позивачем, що підтверджується банківськими виписками.

З доказів справи вбачається, що постановою Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/11872/13-а від 16.12.2013 р., залишеною без змін Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 р. та ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 23.06.2016 р., було скасовано в повному обсязі рішення відповідача про коригування митної вартості товару № 807000003/2013/001331/2 від 05.07.2013 року та рішення про коригування митної вартості товару № 807000003/2013/001327/2 від 05.07.2013 року, а також скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 807100000/2013/00865 від 05.07.2013 р. та № 807100000/2013/00866 від 05.07.2013 року.

На підставі викладеного, відповідно до норм діючого законодавства України, а саме: наказу Державної Митної служби України № 618 від 20.07.2007 р. (зі змінами та доповненнями) "Про порядок повернення платника податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами" позивачем, листом №189 від 09.06.2016 р. було подано до відповідача заяву про повернення надмірно сплачених коштів (ПДВ та мито) в розмірі 161 684,23 грн., до заяви було додано повний комплект документів, визначених відповідним розділом Положення № 618.

Так, своїм рішенням, оформленим листом № 5201/00-1/20-70-19-07 від 06.07.2016 р., відповідач відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо повернення надміру сплачених кошт мотивуючи тим, що дія Порядку № 618 не поширюється на виконання судових рішень про повернення помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, а також зазначив, що в даних правовідносинах потрібно застосовувати положення Постанови КМУ №845 від 03.08.2011 р. "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Додатково відповідачем було вказано, що резолютивна частина судових рішень у справі №820/11872/13-а не містить зобов'язань митниці здійснити визнання рівня митної вартості, заявленої декларантом та те, що скасування рішень митниці не є безумовною підставою для повернення коштів, сплачених відповідно до прийнятих відповідачем рішень про коригування митної вартості товару.

Із зазначеним суд не погоджується та при вирішенні даного спору, враховує наступні обставини та нормативні положення.

Відповідно до ст. 301 Митного кодексу України , повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до п. 43.1. ст.43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 43.3. ст.. 43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п.43.4. ст.43 ПКУ, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до п.43.5. ст.43 ПКУ, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п. 43.6.ст.43 ІЖУ, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до ч.2. ст. 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п. 1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, Державної митної служби України від 24.01.2006 р. №25/44, надміру сплачені митні та інші платежі це сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством. Згідно п. 3.4. вказаного Порядку повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України №618 від 20.05.2007р. (надалі - Порядок №618).

Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу III Порядку №618 для повернення з державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається ? заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум (пункт 2 розділу III Порядку №618).

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати (пункт 3 розділу III Порядку №618).

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку №1146, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України (пункт 4 розділу III Порядку №618).

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів). Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Копія висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю (Пункт 6 розділу III Порядку №618).

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви (пункт 7 розділу III Порядку №618).

Таким чином, суд зазначає, що митним органом не вжито жодних передбачених законом дій щодо підготування вищевказаного висновку, а лише надано письмову відмову про відсутність підстав для повернення коштів з Державного бюджету України .

Окрім того, в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 р. по справі №21-1465а15 зазначено:

Митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів.

Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК України, статті 43 ПК України і статті 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між; сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб 'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб 'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

За таких обставин вимога позивача про стягнення надмірно сплачених митних платежів не є правильним способом захисту прав платника митних платежів.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 ПК та розділу III Порядку повернення, положення яких перекликаються між; собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Тому у цьому випадку вимога позивача зобов'язати митний орган прийняти висновок про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А від так, зазначене вище судове рішення є обставиною, яка не потребує доказування у цій справі щодо природи виникнення спірних правовідносин.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржуване рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірним, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС, викладене у вигляді листа №5201/00-1/20-70-19-07 від 06.07.2016 року, прийняте щодо товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОМПІДШИПНИК".

Зобов'язати Харківську митницю ДФС скласти висновок про повернення товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОМПІДШИПНИК" з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів на суму 161 684,23 грн. та подати його разом з іншими передбаченими діючим законодавством України документами для виконання відповідному органу Казначейської Служби України.

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОПРОМПІДШИПНИК" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6. літ. "Ч-2", ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 12.08.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.