Справа № 819/774/16
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/774/16

05 серпня 2016 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: представника позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" Ониська М.М., довіреність від 30.11.2015 року,

представника відповідача - Головного управління ДФС у Тернопільській області Федорів Т.М., довіреність від 23.02.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування індивідуальної податкової консультації, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Тернопільській області згідно листа від 24.03.2016 року № 512/10/19-00-12-01/12/2856.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" звернулось до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області зі зверненням від 26.02.2016 року № 57 щодо надання податкової консультації з податку на додану вартість при проведенні реорганізації підприємства шляхом приєднання. Головним управлінням ДФС у Тернопільській області листом від 24.03.2016 року № 512/10/19-00-12-01/12/2856 надано податкову консультацію та зроблено висновок, що сума від'ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яка обліковується в податковій декларації з податку на додану вартість особи, що реорганізовується шляхом приєднання, до податкової звітності новоутвореної особи не переноситься. Позивач не погоджується з висновками викладеними у вказаній податковій консультації контролюючого органу та вважає їх такими, що суперечать вимогам Податкового кодексу України, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, що і стало причиною його звернення до суду з позовом про скасування індивідуальної податкової консультації.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з мотивів, викладених у запереченнях на адміністративний позов, що містяться в матеріалах справи, зазначивши, що, надаючи оскаржувану податкову консультацію, контролюючий орган діяв у межах та на підставі наданих йому положеннями податкового законодавства повноважень, тому надана податкова консультація відповідає нормам чинного законодавства України, у зв'язку з чим просила суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" звернулось до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області із заявою від 26.02.2016 року № 57 щодо надання податкової консультації, в якій просило роз'яснити:

- чи можна вважати залишок від'ємного значення з ПДВ, яке ТзОВ "АГРО КОЛОС Л" відображало у рядку 24 декларації з ПДВ та передало таке від'ємне значення правонаступнику ТзОВ "Шумськ Агро", як дебіторську заборгованість за розрахунками з бюджетом?

- чи виникає у ТзОВ "Шумськ Агро" як правонаступника, право на сформоване у ТзОВ "АГРО КОЛОС Л" від'ємне значення податку на додану вартість, що відображалось останнім у рядку 24 податкової декларації з ПДВ?

Листом від 24.03.2016 року № 512/10/19-00-12-01/12/2856 Головне управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області надало товариству індивідуальну податкову консультацію наступного змісту:

- платник, що реорганізовується шляхом приєднання до іншого платника податку на додану вартість, підлягає виключенню з Реєстру платників податку на додану вартість на дату оформлення передавального акта;

- у платника, що реорганізовується шляхом приєднання до іншого платника податку на додану вартість, не відбувається нарахування податку на додану вартість та коригування податкового кредиту;

- сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яка обліковується в податковій декларації з податку на додану вартість особи, що реорганізовується шляхом приєднання, до податкової звітності новоутвореної особи не переноситься;

- сума надміру сплачених грошових зобов'язань або невідшкодованих податків та зборів платника податків, в частині, що перевищує суму грошових зобов'язань або податкового боргу з інших податків, перераховується в розпорядження правонаступників такого платника податків пропорційно його частці в майні, що розподіляється, згідно з розподільчим балансом або передаточним актом. Це здійснюється за допомогою засобів програмного забезпечення, якими переноситься до інтергованих карток юридичних осіб - правонаступників облікові дані щодо хронології виникнення зобов'язань чи боргу або надміру сплаченої суми припинених юридичних осіб.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що згідно підпункту 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі - ПК України), органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2. цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Відповідно до підпункту 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова консультація - допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган;

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 ПК України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 ПК України).

За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов'язково повинна містити опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства (пункт 52.3 статті 52 ПК України).

Приписами пунктів 52.4 та 52.5 статті 52 ПК України передбачено, що консультації, крім узагальнюючих, надаються: в усній формі - контролюючими органами; у письмовій або електронній формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, та підлягають обов'язковому розміщенню на сайті контролюючого органу, який надав консультацію, протягом 10 календарних днів після дня їх надання без зазначення найменування (прізвища, ім'я, по батькові) платника податків та його податкової адреси. Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень.

Відповідно до положень пункту 53.3 статті 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Як вбачається зі змісту заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" про надання податкової консультації від 26.02.2016 року № 57, остання була адресована відповідачу з метою отримання відповіді щодо відображення сум від'ємного значення з податку на додану вартість правонаступником при реорганізації підприємства.

Суд вважає позицію контролюючого органу, викладену в індивідуальній податковій консультації обґрунтованою з огляду на наступне.

Так, відповідно до підпункту 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит поточного періоду визначається з договірної ціни і складається з сум податків нарахованих та сплачених у зв'язку з придбанням товарів, послуг, необоротних активів. Право на нарахування податкового кредиту виникає незважаючи на те, чи почали такі товари, послуги або основні фонди використовуватися у оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 98.1 та підпункту 98.1.2 пункту 98.1 статті 98 ПК України під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, зокрема: злиття платників податків, а саме передача майна платника податків до статутних фондів інших платників податків, унаслідок чого відбувається ліквідація платника податків, який зливається з іншими (підпункт 98.1.2).

Згідно з підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 ПК України операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

У разі якщо платник податків, що реорганізується, має суми надміру сплачених грошових зобов'язань, такі суми підлягають заліку в рахунок його непогашених грошових зобов'язань або податкового боргу за іншими податками. Зазначена сума розподіляється між бюджетами та державними цільовими фондами пропорційно загальним сумам грошового зобов'язання або податкового боргу такого платника податків (пункт 98.8 статті 98 ПК України).

У разі якщо сума надміру сплачених грошових зобов'язань або невідшкодованих податків та зборів платника податків перевищує суму грошових зобов'язань або податкового боргу з інших податків, сума перевищення перераховується в розпорядження правонаступників такого платника податків пропорційно його частці в майні, що розподіляється, згідно з розподільним балансом або передаточним актом, а у разі отримання цілісного майнового комплексу державного або комунального підприємства в оренду чи концесію сума перевищення перераховується в розпорядження платника податків - орендаря чи концесіонера згідно з передаточним балансом або актом (пункт 98.9 статті 98 ПК України).

Визначення терміну "приєднання" (як в розумінні ст. ст. 104, 106, 107 ЦКУ) та терміну "ліквідація" (як в розумінні ст. ст. 104, 105 ЦКУ) саме в ст.98 ПК України не міститься.

Проте, згідно статті 98 ПК України під ознаки та визначення терміну "злиття" повністю підпадають ознаки "приєднання" (в розумінні ст. ст. 104, 106, 107 ЦКУ).

Існуючий Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 року № 1492, не регламентує для жодного з видів реорганізації, передбачених ст.98 ПК України, питання відображення в декларації з ПДВ підприємства-правонаступника від'ємного значення з ПДВ підприємства, що ліквідується.

В той же час, як було зазначено вище, відповідно до вимог ст.98 ПК України, реорганізація дає право на перерахування у розпорядження правонаступників невідшкодованих податків та зборів, пропорційно частині майна, що розподіляється.

Разом з тим, відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Однак, для платників ПДВ, які реорганізуються, ПК України визначені особливості щодо процедури анулювання реєстрації платників ПДВ та визначення податкових зобов'язань з ПДВ.

Відповідно до підпункту "б" пункту 184.1 статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається, зокрема, у разі якщо будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний або передавальний баланс щодо своєї діяльності відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов'язань із податку у випадках, визначених р. V ПК України.

Анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Згідно з пункту 184.7 статті 184 ПК України якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов'язаний визначити податкові зобов'язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Крім цього, пунктом 184.9 статті 184 визначено, що у разі якщо за результатами останнього податкового періоду особа має право на отримання бюджетного відшкодування, таке відшкодування надається протягом строків, визначених р. V ПК України, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату отримання такого бюджетного відшкодування, чи ні.

Відповідно до пункту 183.17 статті 183 ПК України особа, утворена в результаті реорганізації платника податку (крім особи, утвореної шляхом перетворення), реєструється платником податку як інша новоутворена особа в порядку, визначеному ПК України, у тому числі у разі, коли до такої особи перейшли обов'язки із сплати податку у зв'язку з розподілом податкових зобов'язань чи податкового боргу.

Враховуючи те, що при реорганізації (злитті, приєднанні, поділі, виділенні) платника податку відбувається анулювання реєстрації такого платника ПДВ та відповідно здійснюється реєстрація платником ПДВ іншої новоутвореної особи, то платник податку при анулюванні реєстрації платника ПДВ у зв'язку з реорганізацією (злиттям, приєднанням, поділом, виділенням) має право на отримання бюджетного відшкодування, виключно за результатами останнього податкового періоду. При цьому, новоутворена особа не має права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за податковим кредитом, сформованим підприємством - попередником.

Таким чином, наявність сум по ПДВ в рядку 24 податкової декларації по ПДВ не дає права на відшкодування ПДВ шляхом включення залишку від'ємного значення до податкового кредиту наступного податкового періоду чи на погашення за його рахунок податкових зобов'язань, що виникають у наступних податкових періодах.

Отже, системний аналіз наведених правових норм, вказує на те, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень при наданні індивідуальної податкової консультації, оформленої листом від 24.03.2016 року № 512/10/19-00-12-01/12/2856, діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для надання такої консультації, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована консультація, та з дотримання принципу верховенства права.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,122,158-160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Шумськ Агро" до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування індивідуальної податкової консультації Головного управління ДФС у Тернопільській області згідно листа від 24.03.2016 року № 512/10/19-00-12-01/12/2856 відмовити

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.