Справа № 804/3461/16
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 р.Справа №804/3461/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіВерба І.О.
при секретарі судового засіданняЧмоні А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформсистема» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
15.11.2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інформсистема» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому (з урахуванням доповнень до адміністративного позову від 14.01.2014 року, т.2 а.с.120-133) позивач просив:
- визнати незаконними та протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема», в результаті якої був складений акт від 15.01.2013 року №91/226/20199162 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Санти», їх реальності та повноти відображення в обліку за період за жовтень 2012 року»;
- визнати незаконними та протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема», в результаті якої був складений акт від 25.10.2013 року №430/22-02/20199162 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема» щодо документального підтвердження господарських відносин за період з 01.01.2011 року по 30.06.2013 року»;
- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо коригування показників податкової звітності ТОВ «Інформсистема», яке відбулося на підставі акту звірки від 15.01.2013 року №91/226/20199162 та акту звірки від 25.10.2013 року №430/22-02/20199162, у тому числі дії з виключення з Автоматизованої системи «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» сум податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, які визначені ТОВ «Інформсистема» за період з 01.01.2011 року по 31.07.2013 року;
- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відновити в Автоматизованій системі «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» показники податкової звітності ТОВ «Інформсистема», а саме податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість в розрізі контрагентів, які були відкориговані на підставі акту звірки від 15.01.2013 року №91/226/20199162 та акту звірки від 25.10.2013 року №430/22-02/20199162.
- акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, який є відображенням дій працівників податкових органів, не породжує правових наслідків для платника податків і, відповідно, не порушує його прав;
- внесена до Інформаційної системи «Податковий блок» інформація на підставі такого акта використовується податковими органами для інформаційно-аналітичного забезпечення їхньої діяльності і не зумовлює для платника податків змін у структурі податкових зобов'язань та податкового кредиту;
- при цьому суди першої та апеляційної інстанцій зазначеному оцінки не надали та не перевірили чи оскаржувані дії відповідача щодо проведення зустрічної звірки та внесення на підставі такого акта змін до автоматизованих систем порушує права та законні інтереси позивача в сфері публічно-правових відносин;
- вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що йому стало відомо від контрагентів, що Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області підприємству знято податковий кредит та донараховано відповідні податкові зобов'язання і самостійно внесено зміни до Деталізованої бази співставлення показників податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акту від 15.01.2013 року №91/226/20199162 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Санті», їх реальності та повноти відображення в обліку за період за жовтень 2012 року» та акту від 25.10.2013 року №430/22-02/20199162 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема» щодо документального підтвердження господарських відносин за період з 01.01.2011 року по 30.06.2013 року».
Позивач вважає, що зустрічну звірку проведено без наявних на те підстав та повноважень, з порушенням встановленого порядку її проведення, а висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, дії податкового органу щодо проведення зустрічних звірок, формування в актах висновків та коригування показників податкової звітності є протиправними, а показники податкової звітності підлягають відновленню.
Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що при проведенні оскаржуваних зустрічних звірок діяв в межах повноважень та у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Ухвалу про прийняття справи до провадження та повістку про виклик до суду направлено позивачу за адресою, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - м. Дніпропетровськ, вул. Фронтова, 3, рекомендованим поштовим відправленням, але конверт повернуто на адресу суду у зв'язку із неврученням (за закінченням терміну зберігання).
З матеріалів справи вбачається, що платник податків не отримує поштову кореспонденцію за офіційною адресою (т.1 а.с.153, 156).
Вирішуючи питання розгляду справи, суд виходить із того, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
При цьому суд зазначає, що у відповідності до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі.
Право на розгляд справи упродовж розумного строку є одним із ключових елементів права на справедливий суд, яке визначено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Провадження у цій справі відкрито 18.11.2013 року.
За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу, оскільки судом вжито усіх заходів для повідомлення позивача належним чином про розгляд справи, про зміну поштової адреси позивач не повідомляв.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Матеріалами справи також підтверджується, що підприємство позивача зареєстроване як платник податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом від 10.10.2012 року №200073795 НБ №321556 про реєстрацію платника податку на додану вартість.
Фахівцями ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська на підставі службової довідки №605/10/04-033, виданої 19.04.2012 року згідно з пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) проведено зустрічну звірку ТОВ «Інформсистема», за результатами якої складено акт від 15.01.2013 року №91/226/20199162 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «Інформсистема» щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ «Санти», їх реальності та повноти відображення в обліку за період за жовтень 2012 року» (т.2 а.с.105-114).
Для проведення звірки платником податків були надані документи, вказані в розділі 3 акту звірки (т.2 а.с.105-114).
В ході проведення перевірки матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, фахівцями податкового органу встановлено, що між ТОВ «Інформсистема» та ТОВ «Санти» укладено договір поставки товару.
Однак, оскільки платником податків не надано товарно-транспортні накладні, податковий орган робить висновок, що звіркою документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ «Санти», їх вид, обсяг, якість та розрахунки; встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з продажу товарів ТОВ «Інформсистема» у жовтні 2012 року в розумінні статей 22, 138, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
В подальшому, ТОВ «Інформсистема» простою кореспонденцією направлено запит від 25.07.2013 року №1325/10/04-67-22-04 про надання ТОВ «Інформсистема» пояснень та їх документального підтвердження з питань відносин із ПП «Мастила та Полтава» у зв'язку з отриманням податкової інформації, згідно якої виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства (т.1 а.с.154).
З метою вручення зазначеного листа фахівці ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснили вихід за юридичною адресою ТОВ «Інформсистема» та встановили, що підприємство та його посадові особи не знаходяться за вказаною у статутних документах адресою, у зв'язку з чим склали акт від 10.09.2013 року №113 «Про неможливість вручення листа ТОВ «Інформсистема» у зв'язку з незнаходженням за місцем реєстрації».
Акт містить фотографії нерухомого майна за вказаною адресою (т.1 а.с.155-156).
В ході встановлення місцезнаходження платника податків за адресою будинок 3 по вул. Фронтовій у м. Дніпропетровську зі слів сусідів підприємство ТОВ «Інформсистема» їм невідомо.
Вищевказане стало підставою для висновку про не відповідність фактичному місцезнаходженню зареєстрованої адреси та складенню запита №205 на встановлення місцезнаходження платника податків (т.1 а.с.158).
Крім того, 23.10.2013 року першим заступником начальника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська складено акт №205/22-02/20199162 на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків.
З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2013 року посадовою (службовою) особою ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснено заходи щодо вручення ТОВ «Інформсистема» листа про надання пояснень та їх документального підтвердження з питань взаємовідносин за період з 01.01.2011 року по 2013 року, в результаті чого встановлено, що за юридичною адресою м. Дніпропетровськ, вул. Фронтова, 3, платник податків не знаходиться, будь-які ознаки, які б вказували би на наявність діяльності відсутні, про що складений акт від 23.10.2013 року №205/22-02/20199162 (т.2. а.с.100).
Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що останнім на підставі зазначених актів зустрічних звірок позивача було внесено зміни до автоматизованої системи співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України стосовно підприємства позивача на підставі відомостей вищевказаних актів.
Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо проведення зустрічних звірок, в результаті яких були складені акти від 15.01.2013 року та від 25.10.2013 року, суд зазначає, що правовою підставою проведення зустрічної звірки зазначено пункт 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, відповідно до якого, - органи державної податкової служби мають право з метою отримання податкової інформації проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо платника податків.
Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.
Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1232 затверджено «Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок» та наказом Державної податкової адміністрації України від 22 квітня 2011 року №236 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок», якими визначено механізми дії податкового органу у разі необхідності здійснення такої звірки.
Відповідно до пункту 4.4 Методичних рекомендацій у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.
Зі змісту викладеного випливає, що дії з оформлення результатів зустрічної звірки, у тому числі й актом про неможливість проведення зустрічної звірки не створюють будь-яких правових наслідків.
Проведення зустрічних звірок є лише процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником податкового законодавства у рамках податкового контролю.
Як випливає зі змісту статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.
Таким чином, у контексті наведених приписів до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод.
Однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.
Оскільки дії з проведення зустрічних звірок та зі складення зазначених актів не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, та враховуючи, що податковий орган має законодавчо визначене право на проведення таких звірок, то дії щодо проведення зустрічної звірки не можуть вважатись протиправними.
З таких підстав, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позову в цій частині.
Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо коригування показників податкової звітності та зобов'язання відповідача відновити показники такої звітності, а саме податкового кредиту та податкових зобов'язань, суд виходить із наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.
У пункті 61.1 статті 61 цього Кодексу визначено, що податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.2 статті 62).
Відповідно до статті 71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.
Податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів.
Відповідач не заперечив, що на підставі складеного акту внесено інформацію щодо непідтвердження сум податкового кредиту до автоматизованих систем «Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України», проте такі результати не вплинули на облік платежів позивача та не змінили задекларовані показники фінансової звітності.
Висновки, викладені у зазначеному акті, є відображенням дій податкових інспекторів, не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.
Викладаючи вищевикладену правову позицію у розглянутій категорії справ, виходячи із системного тлумачення статей 71, 72, 74 Податкового кодексу України, колегія суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України у справі №21-511а14 дійшла правового висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю і не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.
Отже, оскільки судом не здійснено висновку щодо протиправності податкового контролю, виключення з бази даних інформації, внесеної на підставі цього акта, є необґрунтованим.
Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер. У цьому випадку безпосереднє викладення контролюючим органом суб'єктивного оціночного судження щодо наявності з боку товариства порушень податкового законодавства є правом податкового органу, внаслідок чого відсутні порушені права позивача, які підлягають захисту.
Права позивача можуть бути порушені відповідачем внаслідок прийняття за результатами перевірки податкових повідомлень-рішень, які можуть бути оскаржені в судовому порядку. Оскільки за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення не виносилось, порушення прав позивача як платника податків не підтверджено.
Внесення контролюючим органом до електронної бази даних інформації є лише службовою діяльністю її працівників з виконання обов'язків зі збирання доказової інформації про наявність чи відсутність документального підтвердження господарських операцій. Оскільки права позивача оскаржуваними діями відповідача не порушуються, то позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Процес зіставлення даних податкової звітності з податку на додану вартість у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.
Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.
Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення коригувань до автоматизованої інформаційної системи, з огляду на те, що це є лише статистична інформація, яка без винесення податкового повідомлення-рішення, не призводить до порушення прав та інтересів платників податків. Вона слугує для відображення класу ризику відображених у податковому обліку операцій.
Таке відображення не призводить до змін задекларованих платником податків відомостей, що відображаються в інтегрованій картці платника податків, в якій ведеться облік платежів останнього.
У разі використання такої інформації при прийнятті контролюючим органом рішень або здійснення певних дій їх правомірність може бути перевірена в судовому порядку за ініціативою платника податку, або його контрагентів, якщо такі рішення та дія прийняти/здійсненні відносно останніх з урахуванням такої податкової інформації.
Проте, про наявність таких наслідків позивач не заявляє, відповідних підтверджень не надав.
Таким чином, наявність відповідної інформації в обумовленому програмному продукті органу податкової служби безпосередньо не створює, не змінює та не припиняє юридичних прав та обов'язків платника податків, тобто не породжує правових наслідків.
Судом встановлено, відповідачем підтверджено, що на підставі акту перевірки змін до зворотного боку облікової картки платника податків не внесено, рівно як і до системи автоматизованого обліку ПДВ, доступ до якої у будь-який та безперешкодно має платник податків.
Такі дії, по суті, є лише збиранням податкової інформації податковим органом, що фіксується в акті перевірки, який виступає носієм такої інформації.
Отже, позивачем не доведено суду, які саме його права та охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вчинення відповідачем оскаржуваних дій, оскільки ані внесення відомостей в інформаційна бази, ані складення акту перевірки позивача як платника податків без винесеного та узгодженого податкового повідомлення рішення не можуть бути підставами для відповідних донарахувань.
Доводи позивача про ймовірні негативні наслідки, як підстава задоволення позову, не є обґрунтованими, оскільки судовому захисту належать лише порушені права.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Крім того, суд окремо зазначає, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається наявність чисельних кримінальних проваджень в яких фігурують як позивач та і його контрагенти позивача як особи, що знаходяться поза межами контролю податкових органів та позивач.
При цьому, з метою легалізації доходів одержаних злочинним шляхом, частина підприємств (замовників протиправних послуг), відображала факти придбання товарів, які фактично реалізовувались з приховуванням від податкового та бухгалтерського контролю, за готівку у вищевказаних суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності, після чого отримані протиправним шляхом кошти використовувались у подальшій фінансово-господарській діяльності.
З системного аналізу матеріалів справи та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про вжиття контролюючим органом заходів, направлених на реалізацію його функцій, чим не порушені права платника податків, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформсистема» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 8 серпня 2016 року.

Суддя І.О. Верба