Справа № 234/11220/16-а
Суддя: Демидова В. К.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/232/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Демидової В.К.

при секретарі - Синельник І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що він з 11.07.1975 року по 03.03.2014 року працював в органах прокуратури. 03.03.2014 року був звільнений з посади старшого помічника Генерального Прокурора України у зв'язку з виходом на пенсію. А всього має стаж роботи в органах прокуратури 38 років 7 місяців 20 днів.

З 01.10.2003 року йому призначено пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

До початку бойових дій на сході України він був зареєстрований у м. Донецьку, після чого перереєструвався як вимушений переселенець до м. Краматорська, і тут став на облік до УПФУ.

У зв'язку із звільненням з органів прокуратури України, Генеральною прокуратурою України йому видано довідку про суму заробітної плати для нарахування пенсії за відповідною посадою №596 від 12.04.2016 року.

Таким Чином, наявні всі підстави для здійснення перерахунку пенсії, передбачені ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на час призначення пенсії).

06.07.2016 року він звернувся до УПФУ м. Краматорська із заявою про перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки від 12.04.2016 року, у зв'язку із зміною фактичної заробітної плати для нарахування пенсії за посадою прокурора.

За результатами розгляду звернення УПФУ м. Краматорська рішенням №50 йому в перерахунку пенсії відмовлено.

Відмова обґрунтована тим, що відповідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (№213-V11 від 02.03.2015 року) у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначена пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Оскільки закон щодо призначення всіх пенсій не був прийнятий до 01.06.2015 року, то норми, які регулюють пенсійне забезпечення прокурорів скасовані відповідно до вказаного закону.

Вважає, що таке обґрунтування не відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення йому пенсії, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячної (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668- V1 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» , який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такою права.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст.50-1 Закону №1789-ХІ1 щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668- V1.

Також, Законом №3668- V1 встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до ст. 2 Закону №3668- V1 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімуми установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закон №3668- V1 , обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим ним Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Ч. 18 ст.50-1 Закону №1789-ХІ1 передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першої числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури мас застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-V1 зміни до ст.50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.ч. 13,18 ст.50 Закону №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668- V1 не зазнали.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить з того, що згідно ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державною кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Оскільки він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську із заявою про перерахунок вже призначеної пенсії 06.07.2016, тому у зв'язку з обмеженням терміну виплати нормами спеціального закону виплата має бути здійснена за 12 місяців до дня його звернення до органу ПФУ за перерахунком пенсії, а саме з 06.07.2015 року.

Аналогічна правова позиція висловлена Вищим Адміністративним судом України ухвалою від 19.05.2016 року у справі К/800/41001/15. Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 року у справі №21-348а13, від 06.10.2015 у справі №21-2432а15 та від 01.03.2016 у справі №21-3397а15 (161/20170/14-а).

На підставі викладеного, просить визнати протиправними дії та рішення управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 50 від 15.07.2016 про відмову йому у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 596 від 12.04.2016 з розрахунку 90% від заробітної плати відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 01.10.2003 року та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 12.04.2016 №596 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 01.10.2003 року з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку 3696,14 гри. без обмеження суми пенсійної виплати, а також виплатити різницю в пенсії за останні 12 місяців починаючи з 06.07.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання н з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача ОСОБА_1

Представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області - Максюта М.О. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 з 12.08.2002 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону України "Про прокуратуру" в управлінні Пенсійного фонду України у Центральному районі м. Макіївки.

20.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся за перерахунком пенсії, надавши нову довідку про підвищення заробітної плати. З 20.03.2014 року позивачу було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням змін, які відбулися у законодавстві, а саме: внесення змін Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011р. № 3668- VІ яким було внесено зміни у ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою пенсії призначаються та виплачуються в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Розмір пенсії з 20.03.2014 року склав 17405,43грн. Але відповідно до законодавства, розмір виплати пенсії обмежується в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, а тому розмір пенсії склав 9490,00 грн. З перерахунком пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати та обмеження виплати позивач погодився та не оскаржив його а ні в судовому порядку, а ні в порядку підлегливості до органу вищого рівня.

На теперішній час Закон України "Про прокуратуру" № 1789 від 05.11.1991 року втратив чинність, крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів. Частина третя, четверта, шоста та одинадцята статті 50-1 Закону України № 1789 "Про прокуратуру" стосується лише розміру виплат, які включаються для обчислення пенсії перед зверненням за пенсією, коригуванням цих виплат, стажу, який зараховується для вислуги років та призначення пенсії у разі звільнення з роботи в порядку дисциплінарного стягнення, а тому не зрозуміло вимоги позивача стосовно перерахунку пенсії на підставі недіючої статті.

З 25.11.2014 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

06.07.2016 року позивач звернувся до управління за перерахунком пенсії по заробітній платі, надавши довідку №18-596 від 12.04.2016 року про підвищення заробітної плати з 01.12.2015 року.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213- VIII з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру", "Про державну службу", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", "Податкового та Митного кодексів України", "Положення про помічника-консультанта народного, депутата України".

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 виключено п.4 Постанови №865 від 31.05.2000 року про порядок перерахунку в разі підвищення заробітної плати.

Законом України „Про прокуратуру" №1697- VІІ від 14.10.2014 року зі змінами, які внесені Законом України №1355- V111 від 12.05.2016 року, визначено лише норми призначення пенсій, а умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України.

На даний час відсутні постанови Кабінету Міністрів України, які визначають порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Зміни, які було внесено Законом України №1355- V111 від 12.05.2016 не було визнано неконституційними, у зв'язку з цим, у управління відсутні законні підстави для перерахунку пенсії.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії управління щодо відмови у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що управління порушує його права, гарантовані Конституцією. Свою заяву обґрунтовує низкою рішень щодо недопущення звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20/2011 визначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень (абзац сьомий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення). При цьому Конституційним Судом України взято до уваги статтю 22 Загальної декларації прав людини, за якою розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 21.10.2004 року (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 Рішення).

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Верховна Рада України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України -органом, який реалізує таку політику.

Отже, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Відповідно до ст. 50-1 Закон України "Про прокуратуру" № 1789 від 05.11.1991 (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) зазначено , що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною 14 статті 50-1 Закон України "Про прокуратуру" № 1789 (на час звернення за перерахунком) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України „Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10.2014 зі змінами, які внесені Законом України № 911- VIII від 24.12.2015 року також передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Посилання позивача на Закон України № 3668 від 08.07.2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", як підставу для виплати пенсії без обмеження є помилковими, оскільки позивач цитує лише частину статті, та не звертає увагу на саму статтю, вириваючи з контексту окремі речення, що приводить до змінення змісту статті.

Пункт 2 розділу II "Прикінцевих та переходних положень" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зазначає також, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення піших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли__розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Отже, законом, на який посилається позивач, передбачено обмеження щодо виплати пенсії.

А тому, управління вважає вимогу щодо виплати пенсії без обмеження граничного розміру пенсії безпідставною та такою, що не містить законних підстав.

Відповідно до статті 99 КАС України передбачено шестимісячний строк звернення до суду. Позивач вважає, що його право було порушено з 06.07.2015 року, але з позовом до суду він звертається з пропуском строку звернення до суду, оскільки дата подачі позову 18.07.2016 року.

Позивач обґрунтовує перерахунок з 06.07.2015 року Законом України "Про прокуратуру" № 1789 у редакції, що діяла станом на 01.10.2003 року , але не наводить підстав щодо поважності пропуску строку звернення до суду та не надає жодного документу, підтверджуючого поважність пропуску строку звернення до суду, посилаючись на статтю Закону, якою передбачено, що перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, перерахунок пенсії проводиться з місяця, в яком пенсіонер набув права на перерахунок пенсії. Підвищення окладів відбулося 01.12.2015 року, а тому, позивач має ставити питання про на перерахунок пенсії лише з 01.12.2015 року.

В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 13.06.2012 №1483/12/13/12 зазначено, що вимоги про нарахування та проведення органами Пенсійного фонду України пенсійних виплат є публічно-правовими, а не цивільно-правовими. У зв'язку з цим, строки позовної давності, встановлені главою 19 Цивільного кодексу України, строки, визначені частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", частиною другою статті 87 Закону України ''Про пенсійне забезпечення", до цих відносин не застосовуються.

Аналогічна норма міститься в листі Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 №28/12/13-13.

Пункт 10.3. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року чітко зазначає, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, відповідно до положень Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-V111, бюджетні призначення Пенсійному фонду України за програмою 256080 передбачені у сумі 144888,6 млн.грн. спрямовані на фінансове. забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійному фонду.

Кошти Пенсійного фонду України, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-УІ (далі -Закон №1058)(із змінами та доповненнями), використовуються лише на чітко визначені цілі, які зазначені в ст.73 Закону №1058.

Використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені Законом №1058, заборонено.

На підставі вищевикладеного, управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську вважає, що не порушило прав позивача, діяло в межах повноважень та й у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, находить позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 11.07.1975 року по 03.03.2014 року працював в органах прокуратури. 03.03.2014 року був звільнений з посади старшого помічника Генерального Прокурора України у зв'язку з виходом на пенсію. А всього має стаж роботи в органах прокуратури 38 років 7 місяців 20 днів.

З 01.10.2003 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) у розмірі 90 % від суми заробітної плати.

06 липня 2016 року позивач звернувся до відповідача про проведення перерахунку пенсії, подавши довідку Генеральної прокуратури України № 18-596 від 12 квітня 2016 року про заробітну плату станом на 01 грудня 2015 року.

Відповідач рішенням № 50 від 11 липня 2016 року відмовив позивачу у перерахунку пенсії, з посиланням на те, що відповідно п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (№213-V11 від 02.03.2015 року) у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону про призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким призначена пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Оскільки закон щодо призначення всіх пенсій не був прийнятий до 01.06.2015 року, то норми, які регулюють пенсійне забезпечення прокурорів скасовані відповідно до вказаного закону.

Відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників або у зв'язку із звільненням з роботи.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників органів прокуратури» працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що згідно зі ст. 50-1 Закону є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

Умови та порядок перерахунок пенсії прокурорам на час виникнення спірних правовідносин регламентовано статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», у редакції, чинній як на час звільнення позивача - 03.03.2014 року.

Право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку зі звільненням регламентовано частиною 13 статті 50-1 вищевказаного Закону, якою передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Викладення пункту 18 вказаної статті у новій редакції (умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом міністрів України) та відсутність такого порядку станом на час звернення за перерахунком не позбавляє прокурорів права на перерахунок раніше призначених пенсій у зв'язку зі звільненням із збереженням при цьому розміру того відсотку від заробітної плати, який було взято на час призначення пенсії.

Таким чином, підстави як призначення так і перерахунку пенсій працівникам прокуратури у Законі України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року № 1789-XII були визначені єдиною статтею - 50-1, право на перерахунок раніше призначених пенсій у працівників прокуратури визначалось приписами пункту 18 вказаної статті, відповідно до якого, таке право наставало саме у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій працівників.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На підставі вимог ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-ХІІ, (в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу), прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку.

Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до вимог ч. 18 ст. 50-1 Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно до вимог статей 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213 передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовує норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «;Про національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Суд вважає, що вказані норми закону, виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення нормЗакону України «Про прокуратуру».

Враховуючи, що позивач 06 липня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, відповідач повинен був керуватися ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

При перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом № 213-VIII від 02.03.2015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 213-VIII від 02.03.2015 не зазнали. Отже, відповідач повинен провести перерахунок пенсії позивачу на підставі заяви від 06 липня 2016 року , документів пенсійної справи, довідки Генеральної прокуратури України від 12 квітня 2016 року № 596 про заробітну плату та частин 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із законом України від 05.10.1995 № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 № 2663-111, що діяла станом на 01 жовтня 2003 ) з розрахунку 90% від середнього щомісячного (чинного) заробітку відповідної посади робітника прокуратури .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункт 1, 3 статті 116 Конституції України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний суд України у рішенні № 8-рп/2005 від 11.10.2005 чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження, а саме: звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики.

Також, Конституційний суд України у своєму рішенні № 6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов'язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, ак акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону №2663-111 від 12.07.2001), відповідач грубо порушує соціальні права і свободи позивача.

Відповідно до вимог ст. 18 КАС України, місцевим судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Внесені Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до статті 501 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІ.

Крім того, згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Звернення позивача до суб'єкта владних повноважень щодо здійснення перерахунку пенсії законодавчо ґрунтується саме відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-111 від 12.07.2001), а не Закону, який діє на час звернення та значно звужує зміст та обсяг прав і свобод позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. за № 213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на перерахунок пенсії, рішення відповідача є неправомірним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

З зазначених правових підстав і наведених вище нормативно-правових актів, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності правових підстав для проведення позивачу перерахунку пенсії, визнав неправомірної позицію відповідача про те, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин пункт 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», який регламентував можливості перерахунку пенсій працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати та перерахунку пенсії на день звільнення з роботи викладено у новій редакції - умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом міністрів України, то відсутні підстави для перерахунку пенсії на день звільнення з роботи.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, як доведеного та обґрунтованого.

Разом з тим, розглядаючи питання стосовно періоду перерахунку позивачу пенсії за вислугу років згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 12.04.2016 №596 про заробітну плату, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 01.10.2003 року, суд зазначає наступне: оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом порушеного права 20 липня 2016 року , то згідно вимог ч.2 ст.99 КАС України підлягає застосуванню шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню саме з 8 лютого 2016 року, тому позов слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» ст. 2, 5, 6, 17, 71, ст. 159-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та рішення Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області № 50 від 15 липня 2016 року про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років на підставі довідки Генеральної прокуратури України № 596 від 12 квітня 2016 року з розрахунку 90% від заробітної плати відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 01 жовтня 2003 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м. Краматорську Донецької області здійснити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с. Комарь Велико - Новоселківського району Донецької області, перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 12 квітня 2016 року № 596 про заробітну плату, відповідно до ст..50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, що діяла станом на 01 жовтня 2003 року, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, з 18 лютого 2016 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області, протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя В. К. Демидова