Справа № 2-а-8545/11
Суддя: Грачов В. Л.
Дата ухвалення: 2011-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-8545/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2011 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грачова В.Л.,

при секретарі Лосинської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВДАІ м. Артемівська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в звязку з накладенням адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в звязку з накладенням адміністративного стягнення від 06.05.2011 року серії АH1 № 076496, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення на користь держави у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за ст.122 ч. 1 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 06 березня 2001 року посадовою особою відповідачем ІДПС ВДАІ м. Артемівська, молодшим сержантом міліції ОСОБА_2, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України щодо позивача.

Вказана постанова не відповідає вимогам закону.

06 березня 2011 року позивач керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Радянській в м. Артемівську Донецької області. Позивача було зупинено ммолодшим сержантом ОСОБА_2, котрий звинуватив позивача в порушенні ПДР, та не звертаючи уваги на заперечення позивача, став складати протокол про адміністративне правопорушення. Інспектор змусив підписати позивача протокол і одразу вручив йому постанову про адміністративне правопорушення.

Пізніше, поважно прочитавши протокол та постанову позивач виявив безліч порушень законодавства та помилок в зазначених документах, так:

- Дата складання зазначених документів зазначено 06 травня 2011 року, тобто на два місяці раніше скоєння правопорушення.

- При складанні протоколу були відсутні свідки чи потерпілі.

Відповідач, який був повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не зявився, клопотання про відкладання розгляду справи не надійшло, тому, суд, заслухавши думку позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що рухався по вул. Радянська, перед нерегульованим перехрестям зменшив швидкість та переконавшись, що пішоходи, яким може бути створена загроза або небезпека, відсутні, продовжив рух. Відразу після цього його інспектор і зупинив.

Але незважаючи на це інспектор ДПС, не маючи достовірних даних про порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, почав складати Протокол про адміністративне правопорушення. Коли позивачу були розяснені його права, передбачені ст.268 КУпАП і про що він розписався у протоколі, позивач заявив усні клопотання про опитування пішохода якому позивач нібито створив припони або небезпеку і якому він не надав перевагу у русі. Інспектор ДПС проігнорував клопотання позивача після чого почав складати Постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення фактично без розгляду справи.

Крім того, позивач заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою докладного розгляду справи та з'ясувати чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, встановити особу пішохода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що зобовязаний був зробити Інспектор ДПС згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також позивач попросив Інспектора ДПС вписати у графу свідки особу, яка була у автомобілі позивача, та згідно ст. 272 КУпАП є свідком у даній справі, про наявність якого сказав інспектору ДПС. Однак Інспектор ДПС відмовився це зробити, мотивуючи тим, що в нього достатньо доказів для винесення рішення по справі.

В Протоколі також відсутні відомості про особу, якій позивач нібито не надав перевагу у русі на нерегульованому пішохідному переході, яка, згідно ст. 269 КУпАП є потерпілою у даній справі. Згідно п.5 ст.278 та 279 КУпАП, при підготовці справи до розгляду та під час розгляду справи особа, яка уповноважена розглядати справу та виносити постанову, повинна вирішити клопотання особи, яка притягується до відповідальності, дослідити докази.

Дослідив матеріали адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

(Згідно п.18.10 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС №111 від 27.03.2009р.(далі Інструкція) Під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється … Використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув)

(Згідно п.20.1. Інструкції Технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації

порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання.

Згідно п. 20.2. Інструкції Працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби

та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділу результатів роботи приладу за зміну.)

До того ж якщо взяти до уваги що відео фіксація все-таки проводилась то дослідити її як доказ можливо лише за наявності вказаних документів та безпосередньо з самої відеокамери, а не з обробленої відео копії з диска або іншого вторинного носія інформації можливо переробленого з допомогою спеціальної програми.

Суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Однак інспектором ДПС не було надано позивачу відеодоказів, які б вказували на факт правопорушення. Свідків, потерпілих, які би вказували на те, що позивач дійсно порушив правила проїзду перехрестя та не надав перевагу у русі пішоходу також немає. Отже, обвинувачення не ґрунтується на фактах, що прямо суперечить ст.62 Конституції України.

Згідно з п. 16.2. ОСОБА_3 дорожнього руху на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Однак, не доведено що пішоходів ані на перехресті, ані поряд з ним взагалі не було. Свідчень пішоходів немає. За таких умов обовязку позивача зупинятись та надати перевагу в русі не існувало, а отже, не було умов для застосування даного пункту. За таких умов у діях немає складу адміністративного правопорушення, у якому позивача визнано винним зазначеною постановою.

Суд вважає, що протокол у справі про адміністративне правопорушення також як і оскаржувана постанова не відповідають вимогам ст.ст. 251, 256, 280 КУпАП. Це випливає з самого складу зазначеного правопорушення та обсягу доказів, які наявні у протоколі та постанові. Так, у протоколі та постанові немає даних про пішохода, якому нібито було створено перешкоду та небезпеку. Між тим, у відповідності до ст.269 КУпАП така особа є потерпілим по справі, або, принаймні, у відповідності до ст.272 КУпАП є свідком. Відповідно до ст.256 КУпАП дані цих осіб є відомостями, які мають обовязково, при наявності свідків та потерпілих, зазначатися у протоколі (сам характер порушення ПДР, про яке йде мова, говорить про неможливість його вчинення без потерпілих та свідків.) У відповідності до ст.251 КУпАП, пояснення цих осіб є доказами по справі.

Відсутність у справі не тільки пояснень, але й даних потерпілих та свідків грубо суперечить ст.256 КУпАП та призводить до відсутності у справі передбачених законом доказів.

Крім того, відповідно до п. 2.16 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України 26.02.2009 року № 77, постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування посадової особи, яка винесла постанову. Однак як вибачається із протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, посада та особисті дані інспектора ДПС, який складав ці документи написані нерозбірливим почерком та викладені не в повному обсязі (не зазначено адресу інспектора яку треба вказати при складанні позову чим порушується право на оскарження постанови).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП; особа, яка оскаржила постанову, звільняється від сплати державного мита.

Пленум Верховного Суду України Постановою №14 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортізвертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. (п.24).

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 14.04.1997р. №341 одним з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки учасників дорожнього руху, захист їх прав та законних інтересів (п.п.5 п.4).

Відповідно до Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України №111 від 27.03.2009р. діяльність підрозділів ДАІ здійснюється відповідно до принципів дотримання законності, права на повагу до гідності, забезпечення свободи та недоторканності особи та її прав, гласності та верховенства права; взаємовідносини працівника ДПС з учасниками дорожнього руху мають ґрунтуватися на принципах дотримання законності, забезпечення свободи та недоторканності особи, забезпечення її прав, уважному, доброзичливому і поважному ставленні до громадян.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Судом враховано те, що адміністративний позов відправлено 27.04.2011 року, що відображено на поштовому конверті, а постанова та протокол про адміністративне правопорушення складено 06.05.2011 року, що виключає скоєння правопорушення 6 травня 2011 року.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення субєктом владних повноважень не надано, то притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху неможливо на підставі неналежних доказів його вини.

Суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 159,160,162,163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ВДАІ м. Артемівська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в звязку з накладенням адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії АН1 № 076496 від 06.05.2011 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., визнати неправомірною і скасувати, адміністративну справу щодо нього закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Л.Грачов