Справа № 2а-20098/09/0570
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2010-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2010 року справа №2а-20098/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий: Білак С.В.

судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 О.О. ОСОБА_5 не з'явився не з'явився
розглянувши апеляційну скаргуОСОБА_6 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів
на постановуДонецького окружного адміністративного суду
від 28 грудня 2009 р.
по адміністративній справі№2а-20098/09/0570 (суддя Кошкош О.О. )
за позовомОСОБА_6 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів
до треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Кронас-Логістік"
простягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронас Логістік» про стягнення адміністративного господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пені.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду 28 грудня 2009 року у задоволенні позову Донецького відділення Фонду соціального захисту інвалідів було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Законом на підприємства не покладений обов'язок займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. Закон зобов'язує підприємства забезпечити працевлаштування інваліда шляхом створення робочих місць для інвалідів, з урахуванням стану здоров'я, здібностей і професійних навичок інвалідів, направлених на підприємство органами з їх працевлаштування, визначеними статтею 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач по справі та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і задовольнити його позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, внаслідок чого неправильно вирішив справу. Вважає, що підприємства, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу і забезпечують працевлаштування інвалідів, чого відповідачем не було виконано.

Відповідачем не дотримано вимог постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 р. № 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», відповідно до яких встановлено обовязок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова численність працюючих інвалідів менша ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком в якому відбулось це порушення, сплачувати відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно - господарські санкції, сума яких визначається згідно ст. 20 Закону.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представники відповідача у судовому засідання проти доводів апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги представника позивача, заперечення представників відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, згідно акту проведення перевірки щодо дотримання вимог ст.ст. 19,20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів» за 2008 рік № 278 від 29.10.2009 року середньооблікова численність штатних працівників облікового складу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронас Логістік» становила 22 особи.

Відповідно до ч.1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менше, ніж установлено нормативом, передбаченим ч. 1 статті 19 цього Закону, щороку сплачують відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднана установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Статтею 19 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено для підприємств, установ і організацій нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 18 названого Закону передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Обов'язки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування визначені частиною третьою статті 18 Закону, а саме:

- виділення та створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць;

- створення для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- забезпечення інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;

- надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів;

- звітування Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 N 1836 "Про реалізацію статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" потреба у створенні інваліду, зареєстрованому в державній службі зайнятості як безробітний, спеціального робочого місця або ділянки виробничої площі та вимоги до них встановлюються індивідуальною програмою реабілітації.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про охорону праці", підприємства, які використовують працю інвалідів, зобов'язані створювати для них умови праці з урахував-рекомендацій медико-соціальної експертизи та індивідуальних програм реабілітації, вживати додаткових заходів щодо безпеки праці, які відповідають специфічним особливостям категорії працівників.

З метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах і організаціях із звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів, а також займатися індивідуальною та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом (ст. 17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні").

Пунктом 10 Положення про робоче місце інваліда та про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №314 від 03.05.1995р. передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється з урахуванням побажань, здоров'я інвалідів, їх здібностей та професійних навичок відповідно до висновку МСЕК.

Підприємства створюють для інвалідів умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації (п.14 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів).

Колегія суддів вважає, що створення підприємством для інвалідів умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації неможливе без наявності конкретного інваліда, що чинне законодавство України пов'язує виконання підприємствами, організаціями положень Закону стосовно забезпечення працевлаштування інвалідів саме з наявністю реко мендацій медико-соціальної експертизи, за відсутністю яких підприємство позбавлено мож ливості самостійно створити необхідне робоче місце для інваліда, насамперед не усвідомлюється, який саме інвалід, з якими анатомічними дефектами чи нозологічними формами за хворювання може звернутися безпосередньо, чи буде направлений з метою працевлашту вання.

На протязі 2008 року відповідачем приймалися заходи щодо працевлаштування інвалідів і не виявлено випадків відмови відповідачем у прийнятті на роботу інвалідів.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. ст. 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2009 року у справі № 2а-20098/09/0570 за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кронас Логістік» про стягнення адміністративного господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пені, залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали складена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 28 квітня 2010 року, в повному обсязі складена 30 квітня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: С.В.Білак

Судді: О.О.Радіонова

ОСОБА_3