Справа № 802/1160/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 серпня 2016 р. Справа № 802/1160/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши матеріали позовної заяви Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

08.08.2016 року до суду надійшла позовна заява Військової академії (м. Одеса) про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, в розмірі 16 626,42 грн.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частиною 1 статті 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 106 КАС України.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюють на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень цієї статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Частиною третьою статті 106 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу вимог пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору для суб'єкта владних повноважень у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складав 1378 грн.

Таким чином, починаючи з 01.01.2016 року для суб'єкта владних повноважень ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1378 грн.

Як вбачається з позовної заяви, заявлені Військовою академією (м. Одеса) позовні вимоги мають характер майнового спору. Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з такими вимогами становить 1378 грн. (зважаючи на те, що позивач у спірних правовідносинах вважається суб'єктом владних повноважень).

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не додано документа про сплату судового збору, що дає підстави для висновку про те, що позовна заява не оплачена судовим збором у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас у прохальній частині адміністративного позову Військовою академією (м. Одеса) заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовується направленням платіжного доручення на сплату судового збору до виконання до органів Державної казначейської служби України, а відтак відсутністю фінансування державного органу на вказані цілі. Проте таке клопотання є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства в Україні визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься і у статті 10 КАС України.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 15.08.2008 року у справі "Надточій проти України" Суд зазначив, що принцип рівності сторін є одним із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду та передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (п. 26).

Аналогічні висновки містяться і в рішеннях Суду від 07.06.2001 року у справі "Кресс проти Франції", від 28.08.1991 року у справі "Ф.С.Б. проти Італії", від 12.10.1992 року у справі "Т. проти Італії" та від 08.06.2006 року у справі "Кайя проти Австрії".

Принцип рівності перед законом і судом є проявом загального принципу рівності, він забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, не передбачено пільг щодо сплати судового збору для органів державної влади або ж державних підприємств, установ та організацій.

Згідно з ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є майновий стан заявника.

Натомість обмежене фінансування або ж несвоєчасне перерахування коштів з державного бюджету бюджетній установі, яка діє як суб'єкт владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, оскільки відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов'язано забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Наведене також підтверджується правовою позицією Пленуму Вищого адміністративного суду України, викладеною у Довідці про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір", затвердженій постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2, у якій судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування або неналежне бюджетне фінансування не є підставою для звільнення суб'єкта владних повноважень від законодавчо встановленого обов'язку зі сплати судового збору.

Крім того, у своєму клопотанні позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, але при цьому не наводить обґрунтованих пояснень щодо того, чи зміниться до того часу бюджетне фінансування витрат Військової академії (м. Одеса) на сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 106 КАС України, позовну заяву Військової академії (м. Одеса) слід залишити без руху з наданням особі, яка її подала, строку для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись ст.ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом п'яти календарних днів з дня отримання її копії, шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

3. Копію ухвали надіслати позивачу для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України у разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сало Павло Ігорович