Справа № 826/4146/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 серпня 2016 року 08:34 справа №826/4146/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до1. Вищого господарського суду України 2. Міністерства юстиції України
провизнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Вищого господарського суду України (далі по тексту - відповідач 1) та Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати наказ від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1" відповідно до пункту 72 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, частини 3 статті 4 Закону України "Про очищення влади", статті 24 Закону України "Про відпустки"; 2) поновити позивача на посаді начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ Вищого господарського суду України з 16 листопада 2015 року; 3) допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ Вищого господарського суду України з 16 листопада 2015 року; 4) зобов'язати відповідача 2 вилучити з реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною 3 або 4 статті 1 Закону України "Про очищення влади", відомості про позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 березня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/4146/16; закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 22 червня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідачів проти позову заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Наказом Вищого господарського суду України від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1" відповідно до пункту частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 4 Закону України "Про очищення влади", статті 24 Закону України "Про відпустки", керуючись статтею 152 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", звільнено начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ ОСОБА_1 із займаної посади 16 листопада 2015 року; управлінню фінансового забезпечення та бюджетного планування доручено виплатити належну ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані нею у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ 5 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 29 березня 2011 року по 28 березня 2012 року включно.

Позивач вважає протиправним оскаржуваний наказ від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1", оскільки останню не було повідомлено про необхідність подання заяви про незастосування заборон та згоди на проведення перевірки відповідно до Закону України "Про очищення влади".

Відповідач 1 подав письмове заперечення проти позову, в якому зазначив, що діяв в межах чинного законодавства при звільненні позивача відповідно до пункту 72 статті 36 Кодексу законів про працю України. Крім того, відповідач зазначає, що ним вжито усіх можливих заходів щодо інформування працівників щодо строків проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", та необхідності подання встановлених документів, а наказ від 14 вересня 2015 року №31 "Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо державних службовців Вищого господарського суду України" був розміщений на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, який є загальнодоступним.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову зазначив про законність дій Міністерства юстиції України щодо внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 призначена на посаду начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ управління організаційної роботи за переведенням з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як така що була зарахована до кадрового резерву за результатами конкурсу наказом від Вищого господарського суду України від 10 квітня 2013 року №116-к.

Наказом від 01 липня 2014 року №207-к ОСОБА_1 переведена на посаду начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ, у зв'язку із затвердженням рішенням зборів суддів від 25 червня 2014 року №1 змін до структури і штатного розпису Вищого господарського суду України.

Наказом Вищого господарського суду України від 23 вересня 2015 року №347-к "Про надання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною ОСОБА_1" відповідно до частини 6 статті 179 Кодексу законів про працю України, пункту 3 частини першої статті 25 Закону України "Про відпустки", на підставі заяви позивача та довідки про потребу дитини у домашньому догляді від 22 вересня 2015 року №596 Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Подільського району міста Києва, надано начальнику відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, з 24 вересня 2015 року по 24 березня 2016 року включно.

У листі від 19 січня 2016 року №13-55/50/16 відповідач 1 повідомив позивача про те, що у зв'язку з неподанням останньою заяви, передбаченої частиною першою статті 4 Закону України "Про очищення влади", у строк визначений пунктом 8 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 16 листопада 2015 року відповідно до пункту 72 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, частини чтретьої статті 4 Закону України "Про очищення влади".

Копія наказу від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1" та трудова книжка видані позивачу 17 лютого 2016 року, про що свідчить відмітка про ознайомлення з наказом на його зворотному боці.

Таким чином, в межах даного спору суду належить встановити правомірність дій відповідача 1 в частині доведення до відома позивачу наказу від 14 вересня 2015 року №31 "Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо державних службовців Вищого господарського суду України".

Судом встановлено, що відповідно до підпункту 7 пункту 1 наказу керівника апарату Вищого господарського суду України від 14 вересня 2015 року №31 "Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо державних службовців Вищого господарського суду України" наказано провести перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" стосовно державних службовців відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків ЗМІ.

Згідно з пунктом 4 вказаного наказу відділу кадрового забезпечення та антикорупційного моніторингу доручено забезпечити розміщення цього наказу в день його видання на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України; ознайомити з цим наказом у день видання керівників самостійних структурних підрозділів, а керівникам самостійних структурних підрозділів забезпечити ознайомлення з цим наказом державних службовців відповідних структурних підрозділів.

З наданих відповідачем 1 заперечень вбачається, що наказ від 14 вересня 2015 року №31 "Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо державних службовців Вищого господарського суду України" розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, а тому, враховуючи офіційне оприлюднення цього наказу, відповідач 1 вважає, що позивач був належним чином повідомлений про початок перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади".

У відповідності до пункту 72 статті 36 Кодексу законів про працю України встановлено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені Законом України "Про очищення влади".

Закон України "Про очищення влади" визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_3, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Статтею 2 Закону України "Про очищення влади" передбачено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо:

1) Прем'єр-міністра України, Першого віце-прем'єр-міністра України, віце-прем'єр-міністра України, а також міністра, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, Голови Національного банку України, Голови Антимонопольного комітету України, Голови Фонду державного майна України, Голови Державного комітету телебачення і радіомовлення України, їх перших заступників, заступників;

2) Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України, Голови Служби зовнішньої розвідки України, начальника Управління державної охорони України, керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, керівника податкової міліції, керівника центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, їх перших заступників, заступників;

3) військових посадових осіб Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців служби за призовом під час мобілізації;

4) членів Вищої ради юстиції, членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, професійних суддів, Голови Державної судової адміністрації України, його першого заступника, заступника;

5) Глави Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх перших заступників, заступників;

6) начальницького складу органів внутрішніх справ, центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту;

7) посадових та службових осіб органів прокуратури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Національного банку України;

8) членів Центральної виборчої комісії, Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, голів та членів національних комісій, що здійснюють державне регулювання природних монополій, державне регулювання у сферах зв'язку та інформатизації, ринків цінних паперів і фінансових послуг;

9) керівників державних, у тому числі казенних, підприємств оборонно-промислового комплексу, а також державних підприємств, що належать до сфери управління суб'єкта надання адміністративних послуг;

10) інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування;

11) осіб, які претендують на зайняття посад, зазначених у пунктах 1 - 10 цієї частини.

Так, відповідно до статті 4 Закону України "Про очищення влади" особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

Порядок проведення перевірки відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 (далі по тексту - Порядок), визначає механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Згідно з пунктом пункту 491 Порядку перевірці підлягають особи, які займають посади, передбачені пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", а також особи, за якими в установленому законодавством порядку зазначені посади зберігаються.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка (далі - керівник органу).

Відповідно до пунктів 5-8 Порядку керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

У разі коли в органі, в якому проводиться перевірка, відсутня технічна можливість для оприлюднення рішення про початок проведення перевірки в органі, такий орган надсилає зазначене рішення в день його прийняття у паперовій та електронній формі (скановану копію у форматі pdf) на електронну адресу органу, якому підпорядковується зазначений орган. Орган, якому підпорядковується орган, в якому проводиться перевірка, у той самий день оприлюднює рішення на власному офіційному веб-сайті.

Особа, яка підлягає перевірці, зобов'язана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу: 1) у разі незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону:

власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1;

копії, засвідчені підписом керівника кадрової служби і скріплені печаткою (далі - засвідчені копії):

- сторінок паспорта громадянина України з даними про прізвище, ім'я та по батькові, видачу паспорта та місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України);

- декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, складеної за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація).

Відповідно до пункту 10 Порядку повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті Закону України "Про очищення влади", або неподання нею заяви у строк, зазначений у пункті 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно частиною третьою або четвертою статті 1 Закону.

Таким чином, оприлюднення на веб-сайті рішення про початок проведення перевірки в органі та доведення про таке рішення відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці, - є окремими заходами з реалізації Закону України "Про очищення влади", які не підлягають ототожненню. Оприлюднення на веб-сайті рішення про початок проведення перевірки здійснюється з метою надання можливості невизначеному колу осіб ознайомитися з цим рішенням.

Вказаними законодавчими приписами не визначено певного способу доведення відповідальним структурним підрозділом до осіб рішення про початок проведення перевірки в органі, проте, зі змісту пункту 6 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" вбачається, що відповідна інформація доводиться особисто до посадової особи шляхом вчинення активних дій відповідальними особами такого органу, а не шляхом розміщення у загальнодоступних ресурсах для невизначеного кола осіб, оскільки, в такому разі обов'язок доведення рішення про початок проведення перевірки перетворюється на обов'язок особи, яка підлягає перевірці, постійно відстежувати загальнодоступні ресурси.

Суд зазначає, що перекладання на особу, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, обов'язку активного та постійного пошуку інформації щодо діяльності органу, в якому проводиться перевірка за Законом України "Про очищення влади", та щодо прийнятих таким органом рішень є необґрунтованим та безпідставним.

З наведеного слідує, що доводи відповідача про доведення до відома позивача наказу від 14 вересня 2015 року №31 "Про початок проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" щодо державних службовців Вищого господарського суду України" шляхом оприлюднення цього наказу на веб-сайті, є помилковими.

Відповідно до вимог статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наказ від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1" прийнято з порушенням встановленого порядку проведення перевірки.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1" відповідно до пункту 72 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України, частини 3 статті 4 Закону України "Про очищення влади", статті 24 Закону України "Про відпустки" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи доведену протиправність наказу від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1" суд зазначає про необхідність поновлення позивача на посаді начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ Вищого господарського суду України з 16 листопада 2015 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача 2 вилучити з реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", відомості про позивача, суд керується наступним.

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України "Про очищення влади" відомості про осіб, щодо яких встановлено заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", що формується та ведеться Міністерством юстиції України.

Положення про Реєстр, порядок його формування та ведення затверджуються Міністерством юстиції України.

Міністерство юстиції України не пізніше ніж на третій день після отримання відомостей, які підлягають внесенню до Реєстру, забезпечує їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті та вносить їх до Реєстру.

Згідно з пунктами 4, 8, 9 розділу І Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2014 року №1704/5 (далі по тексту - Положення), держатель Реєстру - Міністерство юстиції України.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

держатель через Департамент кадрової роботи та державної служби, який вносить або вилучає відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»;

головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Держатель вносить або вилучає в установленому порядку відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", Реєстратори надають інформацію з Реєстру у випадках, визначених частиною другою статті 7 Закону України «"Про очищення влади", забезпечують оприлюднення інформації на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, виконують інші функції, передбачені цим Положенням.

Частиною другою пункту 2 розділу II Положення передбачено, що підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу є: надходження до Держателя від керівника органу, до повноважень якого належить звільнення та/або ініціювання звільнення з посади осіб, до яких застосовується заборона, зазначена у частині третій статті 1 Закону України "Про очищення влади", інформації про звільнення особи з посади.

Як зазначено відповідачем 2, підставою для внесення до Реєстру відомостей стосовно позивача, відповідно до вимог законодавства, став лист Вищого господарського суду України від 16 листопада 2015 року №13-55/2129/15 з додатками про звільнення.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України "Про очищення влади" організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Отже, наявність претензій до органу, який проводив перевірку, не впливає на законність дій відповідача 2, оскільки останнім внесено до Реєстру відомості стосовно позивача в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

У свою чергу, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 5 розділу II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", підставою для вилучення з Реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", є надходження до Держателя від органу, який проводив передбачену Законом України "Про очищення влади" перевірку, обґрунтованого рішення про скасування результатів перевірки, яке свідчить про відсутність підстав для застосування до особи, яка проходила перевірку, заборон, визначених статтею 1 Закону України "Про очищення влади", відповідне судове рішення, а також випадки, визначені законом.

З викладеного вбачається, що позовна вимога про зобов'язання відповідача 2 вилучити з реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" є передчасною та є похідною від вимоги про скасування наказу від 16 листопада 2015 року №415-к та поновлення позивача на раніше займаній посаді, у зв'язку з чим буде вирішена за наслідками вчинення таких дій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість звільнення позивача у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Беручи до уваги наведену процесуальну норму суд вважає, що постанова у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ Вищого господарського суду України підлягає негайному виконанню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Вищого господарського суду України від 16 листопада 2015 року №415-к "Про звільнення ОСОБА_1".

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ Вищого господарського суду України з 16 листопада 2015 року.

4. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

5. Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу міжнародно-правового співробітництва та зв'язків зі ЗМІ Вищого господарського суду України з 16 листопада 2015 року.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов