Справа № 822/1274/16
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1274/16
У Х В А Л А

05 серпня 2016 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі :головуючого-суддіОСОБА_1
при секретарі за участі: ОСОБА_2 представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,

У судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини ухвали згідно ст.160 КАС України.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі по тексту позивач, ОСОБА_3Є.) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_4 (далі по тексту відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту третя особа), в якому просить зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по договору від 27.05.2014 за №4169 банківського вкладу (депозиту) "8 років разом on-line" у гривнях та по договору від 23.04.2014 за №001-22500-230414 банківського вкладу (депозиту) "Найкращий" у євро, укладеними між ОСОБА_3 та публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 банк".

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.07.2016 відкрито провадження в адміністративній справі №822/1274/16.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.08.2016 просив закрити провадження у даній справі. Подав відповідне письмове клопотання. Зазначив, що на спори, які виникають на стадії ліквідації банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів. Вказав, що зазначена позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15.06.2016 у справі № 826/20410/14.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Щодо задоволення клопотання представника відповідача заперечив. Зазначив, що даний спір повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Третя особа у судове засідання не з'явилася та повноважного представника не направила, про причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

29.07.2016 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши думку представників сторін, суд приходить до наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч.1 ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час згідно ч.3 ст.2 Закону України Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-XII передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, ст.1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" 07.12.2000 №2121-III визначено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У п.6 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст.12 Господарського процесуального кодексу України (справи, підвідомчі господарським судам), суд прийшов до висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №826/20410/14.

Частиною 1 ст.244-2 КАС України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Суд встановив, що згідно рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181, розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк".

Отже, спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Пунктом 1 ч.1 ст.157 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши вказаний адміністративний позов та дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Суд звертає увагу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2016.

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1