Справа № 805/1318/16-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 р. Справа №805/1318/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 10 год. 50 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голошивця І.О. при секретарі Белікові Д.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати заробітної плати та здійснення перерахунку заробітної плати,

за участю представників сторін;

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився.

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати заробітної плати з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697- VIІ, а з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року та з 09 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року - виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абзацем другим частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192- VIІІ;

- зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити перерахунок заробітної плати позивачці з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697- VIІ, а з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року та з 09 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року - виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абзацем другим частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192- VIІІ, виплативши різницю в нарахованих сумах з урахуванням виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з жовтня 2014р. по грудень 2015р. порушене його право на отримання посадового окладу відповідно до діючого законодавства, що полягає в протиправній бездіяльності ТУ ДСА в Донецькій області. Позивач вважає, що відповідач повинен був виплачувати їй заробітну плату з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України від 07.07.2010 p. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 14.10.2014 p. № 1697-VII «Про прокуратуру», а з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року та з 09 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абзацом другим частини першої статті 147 Закону України від 07.07.2010 p. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 12.02.2015 р. №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд». Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач та його представник до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач надав суду письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову повністю відмовити, посилаючись на таке.

Згідно до ст. 145 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих та апеляційних судів здійснює Державна судова адміністрація України (далі по тексту - ДСА). Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо місцевих та апеляційних судів. Зазначені видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

З урахуванням приписів вищезазначеної статті, фінансування Територіального управління ДСА України в Донецькій області здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, передбаченими Державним бюджетом України на відповідний рік. На теперішній час зміни до Державного бюджету України не внесені та видатки на утримання судів не збільшені. Крім того, схеми посадових окладів працівників апарату судів затверджено постановою Кабінету міністрів України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» було внесено зміни до Закону, зокрема, щодо розміру посадового окладу працівників апарату суду. Пунктом 13 Прикінцевих та перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про забезпечення права на справедливий суд» передбачено, що Кабінету Міністрів України у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, мав привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього закону, мав внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим законом, у тому числі з метою забезпечень збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці у розмірі, не меншому ніж передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Однак, до кінця бюджетного періоду, зміни до законодавства, зокрема до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» та постанови, так і не були внесені.

Враховуючи викладене, Територіальне управління ДСА України в Донецькій області вважає, що даний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, представником відповідача було надано клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 41, ст.ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС) справа розглядається у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії паспорту громадянина України ВК 618189, виданого 07 липня 2009 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

Згідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 12-13), з 04 листопада 2005 року позивач працювала на посаді секретаря судового засідання у Жовтневому районному суді м. Маріуполя Донецької області (наказ від 25 жовтня 2005 року № 94), а з 06 вересня 2013 року по теперішній час працює на посаді секретаря судового засідання Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області (наказ від 06 вересня 2013 року № 15-к).

Відповідно до наданих ТУ ДСА в Донецькій області Довідок від 06 січня 2016 року № 32-16 (а.с. 16) та від 04 квітня 2016 року № 833 (а.с. 17), в яких зазначені суми, що нараховувались та виплачувались ОСОБА_1 в період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015р., а також особистих розрахункових листків за період з 01 жовтня 2014 року по 31 грудня 2015 року (а.с. 18-22), заробітна плата позивача розраховувалась виходячи з посадового окладу у розмірі 1 218,00 грн. у період з 01 жовтня 2014 року по 31 серпня 2015 року, а в період з 01 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року, виходячи з посадового окладу у розмірі 2067, 00 грн.

Вказані відомості також підтверджуються наданими позивачем копіями розрахункових листків за жовтень 2014р., листопад 2014р., грудень 2014р., січень 2015р., лютий 2015р., березень 2015р., квітень 2015р., травень 2015р., червень 2015р., липень 2015р., серпень 2015р., вересень 2015р., жовтень 2015р., листопад 2015р. та грудень 2015р. (а.с. 18-22).

Зазначені обставини не оскаржуються сторонами та визнані судом встановленими.

Спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок незгоди позивача з нарахуванням йому заробітної плати, виходячи з вищезазначених посадових окладів, в той час, як позивач вважає такі дії неправомірними, оскільки на його думку заробітна плата повинна була нараховуватись, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697- VIІ, а з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року та з 09 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року - виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абзацем другим частини першої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192- VIІІ.

Суд, вирішуючи дану справу виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру», яким внесено зміни до статті 144 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців (абзац другий ч.1 ст.144 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».).

Абзацем другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

З 28 березня 2015 року Законом України від 12 лютого 2015 року Закону України №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» затверджено нову редакцію Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», частиною першою ст.147 якого встановлено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Наведене узгоджується із положеннями частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якими умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України (частини 7 та 8 ст.33 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу»).

Аналогічні положення закріплено також частиною другою статті 8 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яка передбачає, що Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Оплата праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів у межах бюджетних асигнувань та інших позабюджетних доходів. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом, що передбачено ст. 13 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці».

За правилами статті 142 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», у редакції чинній до 28 березня 2015 року, передбачено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (абзац перший ч.1 ст.142 цього Закону). Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації (абзаци перший та третій ч.2 ст.142 цього Закону)

Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України, про що зазначено в ст.143 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», у редакції чинній до 28 березня 2015 року.

Аналогічні правила закріплені і у статтях 145, 146 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів»у редакції з 28 березня 2015 року.

З 01 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року установлено, що норми і положення Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

На час виникнення спірних відносин схема посадових окладів працівників апарату суду була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», зокрема Додатком 47, який залишався незмінним до 9 вересня 2015 року.

Отже, Кабінет Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Закону № 1697-VII та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону № 192-VІІІ обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк не виконав.

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VI передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року №2456-VI передбачено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Враховуючи наведене, оскільки з 26 жовтня 2014 року по 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а законами України від 16 січня 2014 року № 719-VІІ «Про Державний бюджет України на 2014 рік» та № 80-VІІІ видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону № 2453-VІ, частини першої статті 147 Закону № 2453-VІ (у редакції з 28 березня 2015 року) не передбачено, ТУ ДСА в Донецькій області як головний розпорядник бюджетних коштів не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Відповідний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду України від 12 липня 2016 року у справі №820/4648/15 та у постановах Верховного Суду України від 13 липня 2016 року у справах №820/4653/15 і №818/3372/15.

Додатком 47 до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», в редакції чинній з 09.09.2015р., Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих (загальних, спеціалізованих) судів приведена у відповідність до абзацу другого ч.1 ст.147 Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» але з приміткою, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду, що підлягає врахуванню з огляду на п.9 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік»

Згідно з абзацом першим ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу першого ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обовязковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, з урахуванням наведеного правового висновку Верховного Суду України, суд дійшов висновку про відсутність з боку ТУ ДСА в Донецькій області протиправної бездіяльності щодо невиплати заробітної плати позивачу з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року, виходячи з розміру посадового окладу, визначеного відповідно до абзацу другого частини першої статті 144 Закону України від 07.07.2010 p. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України від 14.10.2014 p. № 1697-VII «Про прокуратуру», а з 29 березня 2015 року по 08 вересня 2015 року та з 09 вересня 2015 року по 31 грудня 2015 року виходячи з розміру посадового окладу, визначеного згідно з абзацом другим частини першої статті 147 Закону України від 07.07.2010 p. № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України від 12.02.2015 р. №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» та, відповідно, відсутність підстав для зобов'язання ТУ ДСА в Донецькій області зробити перерахунок заробітної плати згідно з заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 41, 69-72, 86, 87, 94, 122, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати заробітної плати та здійснення перерахунку заробітної плати - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 04 серпня 2016 року.

Повний текст постанови складений та підписаний 09 серпня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, складеної в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Голошивець І.О.