Справа № 348/672/16-а
Суддя: Флоряк Д.В. Д. В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/672/16-а

10 серпня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з уч.позивача - ОСОБА_1,

її представника - адвоката Куцого О.С.,

представника відповідача - Попюк І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом, який в ході судового розгляду уточнила, до Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд зобов'язати відповідача зняти обмеження коефіцієнта 5,6 заробітної плати за період з листопада 1990 року по жовтень 1996 року при обчисленні їй пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії у зв'язку з втратою годувальника та виплатити їй недоотримані кошти, починаючи з 11.07.2010 року з врахуванням повного заробітку.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі, де отримувала пенсію за віком, а з 11.07.2010 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого чоловіка ОСОБА_4 отримує пенсію у зв'язку із втратою годувальника. При зверненні із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника нею було представлено відповідачу трудову книжку ОСОБА_4 від 05.08.1968р. та довідки про його заробітну плату. 22.03.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок їй пенсії без обмеження заробітку в 5,6 разів розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум та максимальним розміром заробітної плати (доходу). Однак, відповідач своїм листом №57/В-15 від 22.03.2016 року відмовив їй у такому перерахунку пенсії, посилаючись на п. 2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року. Вважає дії Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку неправомірними, оскільки страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї заробітної плати, яку отримував годувальник ОСОБА_4 у РБУ НГВУ «Мегионнефть» у період з листопада 1990 рку по жовтень 1996 рік. Будучи впевненою в правильності нарахування їй пенсії відповідачем, вона про порушення своїх прав дізналася тільки у березні 2016 року із листа УПФ №211/Б-15 від 01.12.2015 року, тому причину пропуску 6-ти місячного строку на оскарження вражає поважною. Просить суд поновити строк для звернення до адміністративного суду для визнання протиправними дії відповідача, який було пропущено з поважних причин. Визнати неправомірними дії Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нарахування їй пенсії із обмеженням заробітної плати годувальника ОСОБА_4 коефіцієнтом 5,6 та зобов'язати провести перерахунок пенсії з 11.07.2010 року з врахуванням повного його заробітку, з якого сплачувалися внески до Пенсійного фонду та зобов'язати зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати годувальника ОСОБА_4 за період з листопада 1990 року по жовтень 1996 рік при обчисленні їй пенсії та здійснити перерахунок її пенсії починаючи з 11.07.2010 року з врахуванням повного заробітку, а також дорахувати, виплатити недоплачені її суми пенсії та виплачувати її пенсію в подальшому згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 10.08.2016 року позовні вимоги в частині нарахування пенсії за період з 11.07.2010 року по 11.10.2015 року залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просить її вимоги задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії регулюється ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 року. При цьому законодавець встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримала після 01.07.2000 року протягом всього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень. Відповідно до п.п.1.2 ст.41 даного Закону до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких були фактично обчислені та сплачені страхові внески до ПФУ в межах встановленої законодавством максимальної їх величини, з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, в межах сум. На які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір) - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якї обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. В зв'язку з цим вважає, що позивачу правильно нарахована пенсія по страті годувальника, тому просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.71 КАС України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, перевіривши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. У випадках, установлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні встановлено, і не заперечується самими сторонами по справі, що позивач по справі ОСОБА_1 25.10.1975 року уклала шлюб з ОСОБА_4 у Надвірнянському райвідділі РАЦС Івано-Франківської області, актовий запис № 112. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

В липні 2010 року позивач по справі ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника з 11.07.2010 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію по втраті годувальника. ЇЇ чоловік ОСОБА_4 у період з листопада 1990 року по жовтень 1996 року працював у Ремонтно-будівельному управлінні НГВУ «Мегионнефть» (згодом перейменованого в Мегіонське виробниче управління по експлуатації і ремонту об'єктів міського господарства), де отримував заробітну плату, що підтверджується довідкою № 36-05-1506 від 25.08.2005 року і яку позивач надала відповідачу для нарахування пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.

Відповідно до ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що у заробіток для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Зміни до вищевказаної статті були внесені Законом України від 22.05.2003 р., які набули чинності з 10.06.2003р.

Відповідно до вказаних змін та доповнень, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частинами 1, 2 ст.41 даного Закону визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. (Пункт другий статті 41 доповнено абзацом згідно із Законом N 2343-IV від 13.01.2005).

З даної норми Закону, обчислення пенсії проводиться за правилами та відповідно до законодавства, що діяло раніше, а обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати повинно застосовуватися до перерахунку за період починаючи з 13.01.2005 року.

Окрім того, на час отримання ОСОБА_4 заробітної плати в період з листопада 1990 року по жовтень 1996 року таких обмежень максимальної величини заробітної плати не існувало, так як були встановлені лише 13.07.1998 року Постановою КМУ №1064 "Про встановлення максимальної величини, фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів».

З врахуванням того, що страхові внески сплачувалися до Пенсійного фонду з всієї (повної) заробітної плати, яку ОСОБА_4 отримував у період його роботи у Ремонтно-будівельному управлінні НГВУ «Мегионнефть» (згодом перейменованого в Мегіонське виробниче управління по експлуатації і ремонту об'єктів міського господарства), то дії відповідача щодо нарахування пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітку, є неправомірними за вказаний період при обчисленні пенсії.

Також, нарахування відповідачем пенсії із обмеженого заробітку у межах суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання заробітної плати суперечить положенням Угоди про гарантії прав громадян - держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року на отримання, гарантованої міжнародною Угодою, пенсії в більшому розмірі. Відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до п.3 статті 6 Угоди від 13.03.1992 року обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Водночас стаття 5 цієї ж Угоди констатує, що вона поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Згідно чинного законодавства України та загальновизнаних норм міжнародного права, міжнародна Угода від 13.03.1992 року в даному випадку має вищу юридичну силу над чинним законодавством України в галузі пенсійного забезпечення, зокрема, щодо визначення розміру заробітної плати, яка використовується при розрахунку розміру пенсії зацікавленої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України" від 29 червня 2004 р. № 1906-ІУ, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

На момент виникнення спірних правовідносин питання призначення пенсії по втраті годувальника були врегульовані ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно вимог чинного законодавства пенсія у зв'язку з втратою годувальника, призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. За наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би йому необхідний для призначення пенсії, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ст.32 ч.2 цього Закону - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Перелік документів, які подаються до заяви про призначення пенсії за віком визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року №1566/11846.

Відповідно до ст.44 ч.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі наданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Отже, звернення за призначенням пенсії здійснюється шляхом подання заяви безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України. При цьому, якщо заява про призначення пенсії по втраті годувальника подана протягом 12 місяців після смерті годувальника, то така призначається з наступного дня після смерті годувальника. У іншому випадку, пенсія призначається з дня надходження до територіального органу Пенсійного фонду письмової заяви.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо нарахування позивачу пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4 із обмеженням його заробітної плати коефіцієнтом 5,6.

А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати неправомірними дії Надвірнянського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії із обмеженням заробітної плати годувальника ОСОБА_4 коефіцієнтом 5,6 та зобов'язання провести перерахунок пенсії з врахуванням повного його заробітку, з якого сплачувалися внески до Пенсійного фонду.

Зобов'язати Надвірнянське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зняти обмеження коефіцієнтів 5,6 заробітної плати годувальника ОСОБА_4 за період з листопада 1990 року по жовтень 1996 рік при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та здійснити перерахунок її пенсії, починаючи з 12.10.2015 року, з врахуванням повного заробітку та виплатити недоплачені їй суми пенсії і виплачувати пенсію згідно проведеного перерахунку до виникнення обставин, з якими закон пов'язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.

Стягнути з Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ст.186 КАС України через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст постанови виготовлено 11.08.2016 року.