Справа № 295/3677/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Кузнєцов Д.В.
Суддя-доповідач:Моніч Б.С.
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" серпня 2016 р. Справа № 295/3677/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на постанову Богунського районного суду м. Житомира від "13" квітня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови у виплаті в повному обсязі щомісячної державної адресної допомоги та у проведенні позивачу індексації пенсії; зобов'язати відповідача провести ОСОБА_3 індексацію пенсії починаючи із 07.10.2009 року; стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області на користь позивача недоотриману щомісячну державну адресну допомогу в розмірі 6 931,00 грн. та зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати щомісячну державну адресну допомогу відповідно до п.2 постанови КМУ "Деякі питання пенсійного забезпечення громадян" від 26 березня 2008 p. № 265 в розмірі встановленому на день виплати.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови у виплаті в повному обсязі щомісячної державної адресної допомоги та у проведенні ОСОБА_3 індексації пенсії.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області на користь ОСОБА_3 недоотриману щомісячну державну адресну допомогу в розмірі 6 931,00 грн.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області провести ОСОБА_3 індексацію пенсії, починаючи із 09.09.2015 року.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області провести ОСОБА_3 індексацію пенсії, починаючи із 09.09.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської облаті за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 367 грн. 47 коп. судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог.

Допущено негайне виконання постанови у межах суми стягнення за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу , в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить замінити у справі відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі на Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно п. 1 постанови КМУ від 16.12.2015 року № 1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" реорганізовано шляхом злиття окремі органи Пенсійного фонду України. Зокрема, в додатку 1 вказаної постанови УПФУ в м. Житомирі та УПФУ в Житомирському районі реорганізуються в Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Перевіривши доводи заявника клопотання та надані ним документи на їх підтвердження колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 55 КАС України в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, враховуючи доводи заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність його задовольнити та допустити заміну управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі на його правонаступника Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що оскільки Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України, не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 01 серпня 2012 року у справі №2-а-150/12, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2013, зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Богунському районі м. Житомира прийняти у ОСОБА_3 необхідні документи для призначення та нарахування пенсії за віком та зобов'язано призначити й виплачувати ОСОБА_3, який постійно проживає за межами України, пенсію за віком із 30.11.2011 року за межі України в Сполучені Штати Америки.

На виконання вказаного рішення суду відповідач призначив пенсію позивачу за віком з 30.11.2011 в розмірі 784 грн, розмір державної адресної допомоги визначив в сумі, що не вистачала до прожиткового мінімуму в листопаді 2011 року.

Відмову в проведенні перерахунку адресної допомоги відповідач мотивував тим, що постановою Печерського районного суду м.Києва від 01.08.2012 року не визначено встановлювати підвищення розміру пенсії та її перерахунку зі зміною податкового мінімуму,

а індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України не проводиться, з посиланням на Закон України « Про індексацію грошових доходів населення» згідно преамбули якого, цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі Житомирської області щодо відмови у виплаті в повному обсязі щомісячної державної адресної допомоги та у проведенні позивачу індексації пенсії, а також зобов'язання відповідача провести індексацію пенсії позивача та стягнути на користь останнього недоотриману щомісячну державну адресну допомогу.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, проте є лише частково вірними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії відповідача стосовно відмови в індексації пенсії позивача є протиправними та такими, що порушують права позивача, гарантовані державою з огляду на наступне.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних груп.

У статті 24 Конституції України зазначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного га соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Згідно з частиною другою ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

У відповідності з ч. З ст.2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Отже, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Щодо виплати в повному обсязі щомісячної державної адресної допомоги, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 цього Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги та інше.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат, державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства і дітям-інвалідам, особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, крім інвалідів І та II груп (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), не досягає 949 гривень, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що позивач, отримуючи пенсію в розмірі 784 грн., має право на отримання щомісячної державної адресної допомоги у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенсійними виплатами, задоволенню не підлягає, оскільки стягнення пенсійних виплат можливо лише за умови їх нарахування.

Водночас, суд не може самостійно здійснити розрахунок та відповідно зазначити розмір пенсійних виплат, які підлягають стягненню, оскільки Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 і здійснює свої повноваження на підставі п.7 зазначеного Положення через створені в установленому порядку територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення щодо призначення, донарахування, перерахунку пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті пенсії, покладено на відповідні територіальні управління за місцем проживання позивача і питання про розмір такого роду виплат відноситься до компетенції управління Пенсійного фонду.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору колегія суддів враховує, що позивачем судовий збір було сплачено лише за одну вимогу. При цьому з матеріалів справи не можливо встановити за яку саме.

Позов же містив три немайнових і одну майнову вимогу, кожна з яких мала бути оплачена в розмірі 551,21 грн.

Частково задовольнивши позов, суд фактично задовольнив усі чотири вимоги позивача, незважаючи на те, що вимоги були задоволені за менший період і сформульовані дещо іншим чином. З цих підстав суд стягує з відповідача всю суму сплаченого позивачем судового збору, оскільки вона підтверджена документально і є меншою, аніж слід було сплатити.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202,203 205, 207,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "13" квітня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо непроведення перерахунку пенсії ОСОБА_3 з урахуванням підвищення розміру щомісячної державної адресної допомоги та необхідності проведення індексації пенсії з 09.09.2015 року.

Зобов'язати Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії, виплатити недоплачені суми та виплачувати призначену йому пенсію з урахуванням підвищення розміру щомісячної державної адресної допомоги, визначеної законодавством, та з урахуванням індексації пенсії, починаючи із 09.09.2015 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути із Житомирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 551 грн. 21 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання постанови у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5: АДРЕСА_1, 10001

3- відповідачу/відповідачам: Житомирське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вул.Перемоги,55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,