Справа № 822/844/16
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/844/16

Головуючий у 1-й інстанції: Майстер П.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

представника позивача - Вівсяника А.М.

представників відповідача - представників відповідача - Ткачук М.П., Мукосія К.В., Ваганової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Атонмаш" до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

05.05.2016 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Атонмаш" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.06.2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги, представник позивача, в свою чергу, заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, На підставі наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 04.02.2016 року та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на І квартал 2016 року ГУ ДФС у Хмельницькій області проведена документальна планова виїзна перевірка TOB "Завод "Атонмаш" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2014 року. За наслідками перевірки складено акт №0014/22-01-14-04/34543250 від 07 04.2016 року та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 28.04.2016р № форми "Р" про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 157246 грн. № форми "Р" про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на суму 474569 грн. та № форми "У" про збільшення грошового зобов'язання з платежу пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 208043 грн., а також податкове повідомлення - рішення №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 416898,17грн.

За висновками перевірки встановлено, зокрема, такі порушення:

1. П. 141.1, ст.141 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток в сумі 125 797 грн., в т. ч. за 2014 рік у сумі 125 797 грн.

2. п. 160.2 ст. 160 Податкового кодексу України, з урахуванням статті 11 Конвенції між Урядом Україною та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування.

П. 103.9. Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями в частині неподання контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) додатку ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за період 2013 та 2014 роки;

3. Вимог частини першої ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. № 185/94-ВР, та п.1 Постанови Правління НБУ від 12.05.2014 №270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" щодо дотримання 90- денного строку розрахунків по договору 01.03.2014 року №1/14 з Ekocentr Spolca z о.о., Польща.

4. Вимог пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподаткований дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.

5. абз. а) п. 176.2 ст. 176; п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України через несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 1639248,21 грн.

На підставі висновків акту ГУ ДФС прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

1) податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 28.04.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 157246,00 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 28.04.2016 року № , яким ТОВ "Завод "Атонмаш" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 474569,00 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області від 28.04.2016 року № , яким ТОВ "Завод "Атонмаш" нараховано суму грошового зобов'язання за платежем пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 208043 грн.

На думку позивача, вище вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Податкового кодексу України, Конвенції між Урядом Україною та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Аналізуючи позовні вимоги щодо скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 28.04.2016 року №, яким позивачу нараховано податок на прибуток за 2014 рік у сумі 125 797 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 31449,00грн., суд зазначає наступне.

На думку відповідача, вказані порушення виникли у зв'язку із включенням до складу фінансових витрат нараховані та сплачені відсотки за користування довгостроковим кредитом, який використано для оплати боргу іншого боржника - Товариства ПАТ "Касилівський машинобудівний завод" в сумі 698876грн., що призвело до заниження податку на прибуток за 2014 рік на суму 125 797 грн.

П. 141.1. ст.141 Податкового кодексу України передбачає, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Згідно п.п.14.1.36. ст.14 Кодексу господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

згідно положень Статуту Товариства та договору про переведення боргу від 22.11.2013 року за №11/4-13 та Договору від 28.10.2013 року за №46/13 про надання кредитних коштів не дає підстав для висновку про використання кредитних коштів з метою, що не пов'язана із провадженням господарської діяльності.

Як зазначено в п.7.1 Статуту Товариства, ціллю товариства є отримання прибутку та використання його в інтересах учасників трудового колективу, а також товариство може здійснювати іншу підприємницьку діяльність, що не суперечити чинному законодавству України.

Судом також враховано постійні виробничі взаємовідносини позивача з Товариством ПАТ "Касилівський машинобудівний завод", який виступає майновим поручителем за повернення вказаного кредиту перед Інвестиційним банком "Веста".

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 28.04.2016 року №, яким позивачу нараховано податок на прибуток за 2014 рік у сумі 125 797 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 31449,00грн. підлягає скасуванню.

Податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області від 28.04.2016 року №, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання у сумі 379383,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 95186,00грн. також підлягає скасуванню враховуючи наступне.

Як вказує в акті перевірки відповідач, що позивачем допущено порушення пунктів 103.9. ст.103, 160.2 статті 160 Податкового кодексу України з урахуванням ст. 11 Конвенції між Урядом України та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна.

Перевіркою встановлено, що TOB "Завод "Атонмаш" у періоді з 01.10.2012 по 31.12.2014 виплачувало нерезиденту доходи із джерелом їх походження з України а саме у вигляді процентів за кредитним договором №46/13 від 28.10.2013 року на користь кредитора - Инвестиционный банк ООО "Веста" (Російська Федерація) - на загальну суму 319 942 46 дол. США /3 793 836,28 грн. (у т.ч. 2013 рік - 20 554,77 дол. США /164 294,28 грн, 2014 рік - 299 387,69 дол.США/3 629 542,00 грн.).

Пунктом 160.2 статті 160 Податкового кодексу України передбачено, що резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), крім доходів, зазначених у пунктах 160.3 - 160.6 цієї статті, зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 160.1 цієї статті, за ставкою в розмірі 15 відсотків їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно п.103.2. ст.103 Податкового кодексу України - особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.

Згідно пункту 103.4. статті 103 Податкового кодексу України - підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Як стверджує позивач і не заперечує відповідач, що при перевірці позивачу надавались довідки підтвердження статусу податкового резидента від 19.06.2015 №07-11/19357 та від 30.07.2015 №07-11/22001. Як зазначає відповідач, що ним взято до уваги вказані довідки які підтверджують, що Инвестиционный банк ООО "Веста" у 2013 та 2014 роках є особою з постійним місцеперебуванням в Російській Федерації для цілей застосування Конвенції між Урядом Україною та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків від 08.02.1995 року.

Відповідно до п.103.9. ст.103 Кодексу, особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов'язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст.11 Конвенції між Урядом Україною та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків від 08.02.1995 (Конвенцію ратифіковано Україною - 06.10.1995, дата набрання чинності для України - 03.08.1999) проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій другій Державі, якщо такий резидент має фактичне право на ці проценти. Однак такі проценти можуть оподатковуватись також у тій Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач фактично має право на проценти, податок, що стягується, не повинен перевищувати 10 процентів від загальної суми процентів.

Таким чином, підставою для звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України позивача у відносинах з Инвестиційним банком ТОВ "Веста", який у 2013 та 2014 роках є особою з постійним місцеперебуванням в Російській Федерації для цілей застосування Конвенції між Урядом Україною та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження ухилень від сплати податків, є довідки надані від 17.06.2014 року №07-11/18446 та від 19.06.2015 року № 07-11/19357 Межрегіональною інспекцією федеральної налогової служби по централізованій обробці даних Федеральної налогової служби Міністерства фінансів Росії, що і передбачено пунктом 103.4. статті 103 Кодексу. Копії довідок знаходяться в матеріалах справи. Тому рішення контролюючого органу не відповідає вимогам законодавства.

З приводу позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення - рішення винесеного відповідачем 28.04.2016 року №, суд звертає увагу на наступне.

За висновками перевірки встановлено порушення вимог частини першої ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.1994р. № 185/94-ВР, та п.1 Постанови Правління НБУ від 12.05.2014 №270 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" щодо дотримання 90 - денного строку розрахунків по договору 01.03.2014 року №1/14 з Ekocentr Spolca z о.о., Польща.

Договір поставки деталей від 01.03.2014 року №1/14 укладеного між Ekocentr Spolca z о.о., Польща, в особі директора Piotra Pokore (Покупець) та TOB "Завод "Атонмаш" (Продавець) в особі генерального директора Мороза Ю.А.

Предмет договору - елементи конструкції котлів на твердому паливі. Загальна вартість договору 5 млн. польських злотих.

Термін дії даного договору від моменту підписання до 31.12.2015 року. На виконання умов експортного договору від 01.03.2014 року №1/14 TOB "Завод "Атонмаш" здійснено відвантаження товару на користь нерезидента - Ekocentr Spolca z о.о., Польща, згідно наступних МД типу ЕКЮ АА:

-№6971 від 19.06.2014 на суму 309716,28 грн./79845,00 польських злотих граничний

строк надходження валютної виручки -17.09.2014

-№7369 від 26.06.2014 на суму 283962,49 грн. /72900,00 польських злотих, граничний

строк надходження валютної виручки - 24.09.2014

-№7806 від 04.07.2014 на суму 350271,55 грн./89800,00 польських злотих, граничний

строк надходження валютної виручки - 02.10.2014

-№8049 від 10.07.2014 на суму 255888,21 грн./6780,00 польських злотих, граничний

строк надходження валютної виручки - 08.10.2014

-№8563 від 18.07.2014 на суму 278693,02 грн. /72705,00 польських злотих, граничний

строк надходження валютної виручки - 16.10.2014

-№8981 від 24.07.2014 на суму 287077,95 грн. /75845,00 польських злотих, граничний строк надходження валютної виручки - 22.10.2014

-№9408 від 02.08.2014 на суму 259869,97 грн. /67690,00 польських злотих, граничний строк надходження валютної виручки - 31.10.2014

-№9728 від 08.08.2014 на суму 331965,00 грн. /83950,00 польських злотих, граничний строк надходження валютної виручки - 06.11.2014

Нерезидентом - Ekocentr Spolca z о.о., Польща, здійснено оплату по договору від 01.03.2014 року №1/14 на користь TOB "Завод "Атонмаш" згідно наступних виписок банку:

- від 23.09.2014 року на суму 79 845,00 польських злотих;

- від 30.09.2014 року на суму 72 900,00 польських злотих;

- від 08.10.2014 року на суму 89 800,00 польських злотих;

- від 22.10.2014 року на суму 66 780,00 польських злотих;

- від 06.11.2014 року на суму 72 705,00 польських злотих

Валютні кошти надійшли :

- в сумі 79845,00 польських злотих на 6 днів (з 18.09.2014 по 23.09.2014);

- в сумі 72900,00 польських злотих на 6 днів (з 25.09.2014 по 30.09.2014);

- в сумі 89800,00 польських злотих на 6 днів (з 03.10.2014 по 08.10.2014);

- в сумі 66780,00 польських злотих на 14 днів (з 09.10.2014 по 22.10.2014);

- в сумі 72705,00 польських злотих на 21 день (з 17.10.2014 по 06.11.2014).

Валютна виручка по МД №8981 від 24.07.2014, №9408 від 02.08.2014, №9728 від 08.08.2014 на загальну суму 227485,00 польських злотих від нерезидента - Ekocentr Spolca z о.о., Польща, по договору від 01.03.2014 року №1/14 не надійшла.

Згідно Висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 31.12.2014 року №1359, виданого TOB "Завод "Атонмаш", продовжено строки розрахунків за зовнішньоекономічним договором №1/14 від 01.03.2014, який відноситься до договорів виробничої кооперації по наступних сумах:

- 75845,00 польських злотих, з 30.12.2014 до 20.02.2015;

- 67690,00 польських злотих, з 30.12.2014 до 20.02.2015,

- 83950,00 польських злотих, з 30.12.2014 до 20.02.2015.

Провівши розрахунок прострочення неодержаної виручки відповідачем не враховано кінцевий термін продовження строків розрахунків за експортними зовнішньоекономічними операціями наданий на підставі висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 31.12.2014 року №1359, а помилково, прирівняв дату отримання позивачем зазначеного висновку із датою продовження строку проведення розрахунку.

Вищий адміністративний суд в Ухвалі від 17.12.2014 року по справі №К/9991/26096/12|2а/0470/1398/11 зазначив, що на підставі встановлених обставин справи, застосувавши вище наведені норми Закону N 185/94-ВР, суди попередніх інстанцій зробили правильний висновок про відсутність підстав для нарахування позивачу пені за порушення строків проведення розрахунків з огляду на отриманий ним висновок Міністерства економіки України, яким строки проведення розрахунків були проведені. При цьому суди правильно виходили з того, що відповідач помилкового прирівняв дату отримання позивачем зазначеного висновку із датою продовження строку проведення розрахунку.

Згідно Статті 6. Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення.

Крім цього, актом документальної планової виїзної перевірки враховано результати акта невиїзної позапланової перевірки від 22.01.2015 року №31/22/34543250. Перевіркою встановлено порушення за митними деклараціями: від 20.08.2014 року, 22.08.2014 року, 29.08.2014 року та 30.08.2014 року.

Результати вказаної перевірки були предметом розгляду судової справи №822/763/15.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 року позов задоволено. Ухвалою ВАСУ від 15.07.2015 року відмовлено у відкриті касаційного провадження за скаргою Красилівської ОДПІ.

Також актом документальної планової виїзної перевірки враховано результати висновки акта невиїзної позапланової перевірки від 12.03.2015 року №128/22/34543250. Перевіркою встановлено порушення за митними деклараціями: від 02.09.20114 року, 05.09.2014 року, 10.09.2014 року, 17.09.2014 року та 01.10.2014року.

Результати вказаної перевірки були предметом розгляду судової справи №822/1494/15.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.09.2015 року позов задоволено частково. Податкове повідомлення - рішення скасоване частково. Вищим адміністративним судом апеляційні скарги сторін повернуті.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що є всі підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 28.04.2016р № форми "У" про збільшення грошового зобов'язання з платежу, пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД у розмірі 208043 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 416898,17грн.

За висновками перевірки позивачем в порушення абз."а" п.176.2 ст.176 та п.п.168,1.5. ст.168 Податкового кодексу України несвоєчасно перераховано до Бюджету податок з доходів фізичних осіб в сумі 1639248,79грн. Та відповідно до п.п.129.1.3 ст.129 Кодексу за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб нараховано пеню в сумі 83758,79грн., а також штрафні санкції згідно ст.ст. 126, 127 Кодексу в сумі 333211,75грн.

Згідно п.п.176.2. ст.176 Кодексу, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до п.п.129.1.1.п.129.1. пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.п.129.1.3. ст.129 Кодексу у день настання строку погашення податкового зобов'язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Згідно п.п.168.1.5. ст.168 Кодексу, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

4.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

102.1. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Вказана позиція підтримана Верховним судом України в Постанові від 09.02.2016 року №826/3285/15/21-4341а15, в силу вимог пункту 102.1 статті 102 ПК, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Суд погоджується з відповідачем, що позивачем як податковим агентом порушено строки сплати податку під час виплати доходу найманим працівникам, а також відповідачем правомірно застосовано штрафні (фінансові) санкції за такі порушення за виключенням застосування ст.127.1 Кодексу, яка передбачає повторне застосування штрафних санкцій 50% та 75%, а також нарахування пені за межами 1095 днів.

Статтею 127.1 Кодексу передбачено, що ненарахування, неутримання, та/або несплата неперерахування податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі - 50% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі - 75% суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Суд не погоджується з відповідачем і вважає протиправним застосування штрафних санкцій до позивача за повторне та втретє ненарахування, неутримання, та/або несплата неперерахування податків, податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків протягом 1095 днів, оскільки порушення виявлено та застосовано штрафні санкції під час однієї перевірки вперше, що не може вважатися повторним вчиненням порушення. Тому штрафні (фінансових) санкції в сумі 80882,50грн. підлягають скасуванню, також підлягає скасуванню нарахована пеня за межами 1095 днів в сумі 781.79грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 серпня 2016 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.