Справа № 821/723/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/723/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кузьменко Н.А.

при секретарі - Рябчич А.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Яцемирського С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень та вимоги, -

встановив:

26 травня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ) з позовними вимогами про визнання дій протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень та вимоги, з урахуванням уточнення до позовної заяви від 02 серпня 2016 року, просить :

- визнати протиправними дії в.о. начальника Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та скасувати наказ про проведення документальної виїзної перевірки №359 від 26.10.2015 року;

- визнати протиправними дії Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з проведення документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання акту №215/17-2/НОМЕР_1 від 30.11.2015 року за результатами документальної виїзної перевірки;

- визнати протиправними дії Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області зі встановлення висновків, щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, зазначених в акті перевірки №215/17-2/НОМЕР_1 від 30.11.2015 року, складеного за результатами не проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1;

- скасувати податкові повідомлення-рішення Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №, №, № від 17.12.2015 року;

- скасувати рішення Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № від 17.12.2015 року, № від 11.04.2016 року;

- скасувати вимогу про сплату боргу №2421702 від 11.04.2016 року.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач в адміністративному позові зазначив, що згідно плану-графіку проведення планових документальних перевірок суб'єктів господарювання ФОП ОСОБА_1 включено до перевірки на ІІІ квартал 2015 року. При здійсненні посадовою особою відповідача виїзду 17 вересня 2015 року на місцезнаходження позивача з метою вручення направлення на перевірку №186 від 17.09.2015 року та з метою проведення самої перевірки, посадова особа відмовилась робити запис в журналі реєстрації перевірок та покинула місце проведення перевірки. Ніяких інших заходів щодо здійснення виїзної перевірки відповідно до плану-графіку на ІІІ квартал ОДПІ не вживалось, натомість керівником ОДПІ 26 жовтня 2015 року видано наказ №359, яким призначено наступну планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 на 10.11.2015 року, тобто за 4 квартал 2015 року, на підставі плану-графіку на 3 квартал 2015 року перевірка за яким так і не була проведена. При здійсненні 10 листопада 2015 року посадовою особою ОДПІ виїзду за місцезнаходженням позивача, з метою вручення направлення на перевірку та з метою проведення такої перевірки, але не була допущена до проведення перевірки оскільки відсутні законні підстави для її проведення та порушено періодичність проведення перевірок, до того ж законодавством введено мораторій на проведення перевірок контролюючими органами в 2015 році. Такі дії позивача ОДПІ розцінила як перешкоджання в проведенні перевірки та склала акт про відмову від допуску до перевірки №18/17-2/НОМЕР_1 від 10.11.2015 року. В подальшому в приміщенні ОДПІ посадові особи відповідача склали акт про результати документальної виїзної перевірки №215/17-2/НОМЕР_1 від 30.11.2015 року. Висновки акту перевірки стали підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 60162,26 грн; податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (код платежу 14010100) в розмірі 85893,50 грн; податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 12.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3531,06 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.12.2015 року яким застосовано штрафні санкції в розмірі 337,07 грн за донарахування єдиного внеску в розмірі 6741,34 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.04.2016 року яким застосовано штрафні санкції в розмірі 337,07 грн за донарахування єдиного внеску в розмірі 6741,34 грн; вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2421702 від 11.04.2016 року на суму 6741,34 грн. З посиланням а норми Податкового кодексу України, Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» обґрунтовує правомірність своїх вимог. З наведеного позивач робить висновок про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання дій протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримували, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові, з урахуванням наданих матеріалів та уточнення позовних вимог.

Відповідач 29 червня 2016 року надав письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнає, таких підстав. Про початок перевірки платнику податків засобами поштового зв'язку 27.08.2015 року направлено поштове відправлення в якому містився наказ на проведення перевірки від 27.08.2015 року №308 та повідомлення про початок перевірки від 27.08.2015 року №22, поштове відправлення отримано позивачем 03.09.2015 року. 17 вересня 2015 року працівником ОДПІ здійснено виїзд на місце фактичного провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1, з метою вручення направлення на проведення перевірки від 17 вересня 2015 року № 186, але платником податків на протязі чотирьох годин дане направлення підписане не було, вказане направлення позивач відмовився повернути та до проведення перевірки посадових осіб не допустив, в результаті чого складено акт відмови від допуску до перевірки від 17.09.2015 року №17/17-2-. 26 жовтня 2015 року відбулось засідання постійної комісії з розгляду спірних питань та відповідно протоколу №8 від 26 жовтня 2015 року комісією ухвалено рішення щодо проведення планової перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі оформлення наказу на здійснення документальної перевірки та повідомлення із зазначенням дати проведення даної перевірки. ОДПІ на адресу позивача засобами поштового зв'язку направлено повідомлення від 26.10.2015 року №32/17-2 та наказ від 26.10.2015 року №359 щодо проведення виїзної планової документальної перевірки з 10 листопада 2015 року, поштове відправлення позивач отримав 30 жовтня 2015 року. 10 листопада 2015 року працівником ОДПІ здійснено виїзд на місце фактичного провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 з метою вручення направлення на проведення перевірки віл 10.11.2015 року №208, але останній відмовився розписуватись у направленні на проведення документальної планової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та відмовив у допуску на проведення перевірки. Керуючись ПК України, наказом ДФС України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» №22 від 31.07.2014 року обґрунтовує помилковість позиції позивача. Дії відповідача по проведенню перевірки є правомірними та вчинені в порядок і спосіб передбачений Податковим кодексом України (далі - ПК України), висновки акту перевірки не спростовано позивачем, а тому відсутні підстави для скасування наказу, податкових повідомлень-рішень та вимоги. Все це на думку відповідача є підставами для залишення адміністративного позову без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував посилаючись на обставини викладені в акті перевірки.

Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) зареєстрований Горностаївською районною державною адміністрацією Херсонської області 03 вересня 1998 року, номер запису 175. Перебуває на обліку в Горностаївському відділенні Каховської ОДПІ з 07 жовтня 1998 року, є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №100125509 від 02.07.2008 року.

Місцезнаходження фізичної особи-підприємця відповідно до бази даних ОДПІ: Херсонська область, смт. Горностаївка, вул. Першотравнева, 82.

Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: 01.49 - розведення інших тварин. Фактичне місце здійснення господарської діяльності: Херсонська область, смт. Горностаївка, вул. Об'їздна, 6.

На підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 ПК України, відповідно до направлення від 10.11.2015 року №208 та наказу про проведення планової виїзної перевірки від 26.10.2015 року №359, виданих Каховською ОДПІ та плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання, проведена документальна планова перевірка фінансово-господарської діяльності, з питань дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

В акті перевірки податковий орган зазначає, що планова документальна перевірка проводилась в приміщенні Каховської ОДПІ за адресою: м. Каховка, вул. Кірова, 13, на підставі баз даних.

Податковий орган в акті перевірки зазначає, що позивач не здійснює діяльності для якої необхідно мати відповідні ліцензії (п.1.7 акту перевірки); не використовує в своїй діяльності РРО/КОРО (п.1.9 акту перевірки).

При перевірці використано: декларації по ПДВ за період з 01.01.2013 року по 31 грудня 2014 року; реєстри виданих та отриманих податкових накладних з 01.01.2014 року по 31 грудня 2014 року; відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів; декларації про майновий стан і доходи за 2014 рік; податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за 1-4 квартали 2014 року; звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року; звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску за 2014 рік; податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік.

Фактично відповідно до розділів акту перевірки податковий орган здійснив перевірку позивача стосовно:

- податку з доходів фізичних осіб;

- єдиного внеску та страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування;

- податку на додану вартість (стосовно ведення обліку придбання та продажу товарів (робіт, послуг), обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету) ;

- плати за землю;

- місцевих податків та зборів;

- збору за спеціальне використання води;

- екологічного податку;

- збору на розвиток виноградарства, садівництва та хмелярства;

- збору за використання радіочастотного ресурсу України;

- збору за спеціальне використання лісових ресурсів;

- плати за користування надрами;

- акцизного збору;

- рентної плати за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобуваються в Україні;

- рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

За наслідками перевірки ОДПІ складено акт «Про результати документальної планової перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року» № 215/17-02/НОМЕР_1 від 30 листопада 2015 року, згідно із висновками якого встановлено порушення вимог п. 198.6 статті 198, п.201.1, п.201.6, абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 57263,00 грн; п.44.1 ст.44, п. 177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, що з урахуванням п.167.1 ст.167 ПК України призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 39768,17 грн; пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 ПК України, що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб у перевіряємому періоді в сумі 2821,85 грн; п.4 ст.4, пп.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження зобов'язань з єдиного соціального внеску за перевіряє мий період на суму 6741,34 грн.

Висновки акту перевірки стали підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 60162,26 грн; податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (код платежу 14010100) в розмірі 85893,50 грн; податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 12.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3531,06 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.12.2015 року яким застосовано штрафні санкції в розмірі 337,07 грн за донарахування єдиного внеску в розмірі 6741,34 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.04.2016 року яким застосовано штрафні санкції в розмірі 337,07 грн за донарахування єдиного внеску в розмірі 6741,34 грн; вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2421702 від 11.04.2016 року на суму 6741,34 грн.

Позивач ставить під сумнів правомірність проведеної перевірки та, як наслідок правомірність прийнятих за її результатами матеріалів та рішень з тих підстав, що вона проведена всупереч ПК України та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи».

При вирішенні спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу (п.1.1. ст.1 ПК України).

Податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом (п.3.1. ст.3 ПК України).

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» внесено зміни до ПК України.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п. 77.1 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи (п. 77.2 ст. 77 ПК України).

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом п. 77.4 ст. 77 ПК України, про проведення документальної планової перевірки керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що аналізованими нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних планових виїзних. Повне їх дотримання може бути належною підставою для винесення наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Судом встановлено, що на адресу позивача засобами поштового зв'язку направлено повідомлення від 26.10.2015 року №32/17-2 та наказ від 26.10.2015 року №359 щодо проведення виїзної планової документальної перевірки з 10 листопада 2015 року, поштове відправлення позивач отримав 30 жовтня 2015 року.

Однак під час винесення спірного наказу про проведення планової перевірки позивач порушив низку приписів спеціального законодавства, що позбавляє наказ ознак правомірності.

Суд звертає увагу, що невиконання вимог Конституції України, ПК України та законів України що стосуються питань оподаткування суб'єктів господарської діяльності при проведенні документальної планової виїзної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки в тому числі позбавляє ознак правомірності прийняті за результатами оформлення її матеріалів податкові повідомлення-рішення, рішення про нарахування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу.

26 жовтня 2015 року особою, яка виконувала обов'язки керівника ОДПІ винесено наказ «Про проведення виїзної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1)» №359, яким доручено проведення планової виїзної документальної перевірки з 10 листопада 2015 року тривалістю 10 робочих днів. Мета перевірки: дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

В той же час, п. 3 розд. II Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених п. 27 підр. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Тобто, обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, установи та організації, фізичні особи-підприємці, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.

Суд звертає увагу на те, що зазначений пункт не є зміною або доповненням до ПК України, це положення створює цілком самостійну норму, яка поширюється на всі без винятків контролюючі органи. Винятки встановлено лише по відношенню до рівня доходу підприємств, установ та організацій. Тобто без дозволу Кабінету Міністрів України можна перевірити лише ті суб'єкти господарювання, у яких дохід за рік, що передував перевірці, перевищив 20 мільйонів гривень або ті які ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, а також перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.

Судом встановлено, що позивач будь-яких заяв до Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області щодо проведення перевірки не подавав. Докази того, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл відповідачу на проведення планової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року, в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано. Також, матеріали справи не містять доказів того, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Сума загального оподатковуваного доходу, отриманого позивачем від провадження господарської діяльності за 2014 рік - 293293,15 грн, тобто менше 20 мільйонів.

З огляду на набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", винесення контролюючим органом наказу на проведення перевірки платників податків, доходи яких за попередній рік не перевищували 20 млн. грн., вимагає від керівника зазначати в наказі, з якого саме питання призначається перевірки - повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску чи відшкодування податку на додану вартість. Зазначене правило встановлює пільговий режим для певної категорії суб'єктів господарювання, а отже захист платників податків від безпідставних та необґрунтованих перевірок, потребує конкретизації дій контролюючих органів, що унеможливлює видання наказів із "загальними" формулюваннями - щодо проведення перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, оскільки таке формулювання необґрунтовано розширює повноваження контролюючих органів, звуження яких як раз і було на меті законодавця.

З огляду на зазначене, суд вважає, що ініціювання податковим органом документальної планової виїзної перевірки позивача у тому вигляді, в якому воно відображено в наказі «Про проведення виїзної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1)» №359 від 26 жовтня 2015 року, вчинено за відсутності визначених на це законом підстав, а тому відповідач, при прийнятті спірного наказу, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 28.04.2016 року в справі № К/800/38796/15.

Протиправність наказу про проведення виїзної планової перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 №359 від 26 жовтня 2015 року, позбавляє правомірності всі дії пов'язані з його подальшою реалізацією.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання протиправними дій в.о. начальника Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та визнання протиправними дій Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з проведення документальної виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 та складання акту №215/17-2/НОМЕР_1 від 30.11.2015 року за результатами документальної виїзної перевірки, оскільки права та інтереси порушені не такими діями, а прийнятими за їх результатами актами індивідуальної дії. Скасування таких актів індивідуальної дії і буде належним захистом прав та інтересів позивача в розумінні норм КАС України.

Окремо суд звертає увагу відповідача на таке.

Відповідно до положень підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Проте, з акту перевірки встановлено, що виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 проведена у приміщенні Каховської ОДПІ, що в свою чергу є порушенням вимог статті 75 ПК України.

Відповідний правовий висновок стосовно порушення аналогічними діями податкового органу ст.75 ПК України висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 05 липня 2016 року в справі №К/800/51113/15.

Також суд звертає увагу, що відповідач всупереч вимогам спеціального законодавства здійснив перевірку не обмежуючись дослідженням повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, а також питаннями пов'язаними з повнотою нарахування та обліку єдиного соціального внеску, натомість перевірено цілий ряд податків та зборів, а також повноту нарахування податку на додану вартість при відсутності правовідносин з відшкодування цього податку.

Таким чином судом встановлено що, при ініціюванні планової перевірки з підстав викладених в наказі №359 від 26.10.2015 року та при подальшому оформленні матеріалів перевірки відповідач діяв всупереч нормам спеціального законодавства, що позбавляє податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в розмірі 60162,26 грн; податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 17.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (код платежу 14010100) в розмірі 85893,50 грн; податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 12.12.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді заробітної плати в розмірі 3531,06 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.12.2015 року яким застосовано штрафні санкції в розмірі 337,07 грн за донарахування єдиного внеску в розмірі 6741,34 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 11.04.2016 року яким застосовано штрафні санкції в розмірі 337,07 грн за донарахування єдиного внеску в розмірі 6741,34 грн; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2421702 від 11.04.2016 року на суму 6741,34 грн ознак правомірності та є підставою для задоволення позовних вимог щодо їх скасування.

Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Складений за результатами проведеної перевірки акт є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватись контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платнику податків грошових зобов'язань. Акт перевірки складається посадовими особами контролюючого органу, це є їх службовою діяльністю на виконання посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни та не містить волевиявлення самого органу щодо виявлених посадовими особами фактів.

При цьому, висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої зауваження до відповідного акту, які можуть в подальшому бути враховані податковим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки.

Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків, що зумовлює відсутність порушень у реалізації охоронюваних законом інтересів особи, оскільки в такому разі правомірне притягнення особи до набуття певних благ не обмежується.

З огляду на викладене, ні акт перевірки, ні дії посадових осіб контролюючого органу щодо включення до акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника податків, що виключає підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій податкового органу щодо визнати протиправними дії Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області зі встановлення висновків, щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, зазначених в акті перевірки №215/17-2/НОМЕР_1 від 30.11.2015 року, складеного за результатами не проведеної перевірки ФОП ОСОБА_1

Аналогічної правової позиції дотримується й Вищий адміністративний суд України, наприклад в ухвалі від 31 травня 2016 року в справі №К/800/38170/15.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують протиправність оскаржуваних рішень, прийнятих за результатами неналежного оформлення результатів перевірки, факт яких підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 70 КАС України.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність частини своїх вимог.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 02 серпня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень та вимоги - задовольнити частково.

Скасувати наказ Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про проведення виїзної планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 №359 від 26.10.2015 року.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області №, №, № від 17.12.2015 року.

Скасувати рішення Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № від 17.12.2015 року, № від 11.04.2016 року.

Скасувати вимогу Каховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області про сплату боргу №2421702 від 11.04.2016 року.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Каховської об'єднаної державної податкової інспекції у Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області судові витрати зі сплати судового збору у сумі 5771 грн. 45 коп., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 08 серпня 2016 р.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 8.3.2.