Справа № 806/1384/16
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м.Житомир справа № 806/1384/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Гуменюк А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Нечипоренко І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Житомирській області про стягнення 14210,73 грн.,

встановив:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якого просить стягнути з відповідача на його користь суму індексації заробітку за час вимушеного прогулу з 24.12.2009 року по 11.02.2013 року у розмірі 14210 грн. 73 коп. В обґрунтування позову зазначає, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року у справі № 806/1360/14 частково задоволено апеляційну скаргу відповідача та змінено постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зменшивши розмір стягнення до 100097,10 грн. При цьому, Головне управління юстиції у Житомирській області надаючи суду розрахунок середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу з 24.12.2009 року по 11.02.2013 року, не здійснило індексацію нарахованого заробітку за період оплати вимушеного прогулу. Позивач, посилаючись на норми Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", постанову Кабінету Міністрів України № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", вважає, що при розрахунку його середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідач повинен був врахувати суму індексації за період з грудня 2009 року по лютий 2013 року у розмірі 14210 грн. 73 коп.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав, викладених в письмовому запереченні. Зокрема, відмітила, що нарахування сум індексації на виплачені за рішенням суду кошти не передбачено законодавством.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2016 року по справі №806/1360/14 апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задоволено частково. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління юстиції у Житомирській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 лютого 2013 року по 05 травня 2015 року скасовано; прийнято в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено. В частині суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2016 року змінено, зменшено розмір стягнення з 167909,32 грн. до 100097,10 грн.

Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області в порядку добровільного виконання судового рішення апеляційної інстанції ОСОБА_1 було сплачено суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 100097,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1370 від 16 червня 2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми індексації заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Водночас, статтею 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Вказана норма кореспондується з приписами п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, де також зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Крім того, за змістом п.2 Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.

Виплата позивачу середньої заробітної плати з урахуванням індексації суперечить чинному порядку проведення вказаних виплат, оскільки така проводиться тільки із виплат, які законодавчо визначені, як об'єкти виплат, що підлягають індексації. Зазначені виплати повинні носити постійний характер.

Згідно матеріалів справи, виплата середнього заробітку ОСОБА_1 за рішенням суду носить разовий характер і така виплата не тотожна поняттю "заробітна плата".

При цьому суд звертає увагу на те, що п.3 вище зазначеного Порядку проведення індексації грошових доходів населення передбачає, що до об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема, виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати.

В даному випадку розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу за спірний період з 24.12.2009 по 11.02.2013 було здійснено на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, п. 5 якого визначено, що "основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника".

Таким чином, оскільки середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу не є заробітною платою, тобто оплатою його праці, а є компенсацією за час вимушеного прогулу, позовні вимоги щодо виплати йому нарахованої індексації в розмірі 14210,73 грн. на виплачену ГТУЮ у Житомирській області за рішенням суду суму компенсації за час вимушеного прогулу в розмірі 100097,10 грн., є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Житомирській області про стягнення 14210,73 грн., - відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Г. Попова

Повний текст постанови виготовлено: 11 серпня 2016 р.