Справа № 809/264/16
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 р. Справа № 876/3294/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання: Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області про зобов»язання до вчинення дій та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області (далі - УДАІ в Івано-Франківській області), в якому просив зобов»язати виплатити вихідну допомогу в розмірі 27 202,50 грн., нарахувати та виплатити грошове забезпечення з 07.11.2015 року протягом двох місяців відповідно до наказу МВС України №499 від 31.12.2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки фактичного розрахунку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що у зв»язку зі звільненням ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України згідно наказу УМВС України в Івано-Франківській області від 06.11.2015 року №591 о/с, позивачу нараховано вихідну допомогу в розмірі 27 202,50 грн., однак в порушення вимог частини 1 статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статей 44, 116 Кодексу законів про працю України, вказану вихідну допомогу не виплачено. Окрім цього, позивач вважає, що має право відповідно до пункту 3.4.8 наказу МВС України від 31.12.2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» на отримання протягом двох місяців від дня звільнення грошового забезпечення в розмірі, яке він отримував за штатною посадою на день звільнення. Також, на думку ОСОБА_1, в зв»язку з не проведенням з ним на день звільнення фактичного розрахунку, у відповідача виник обов»язок щодо виплати йому середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку на підставі частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року адміністративний позов задоволено частково; стягнуто з Управління державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області (код 08807340, місцезнаходження: 76492, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Юності, 23) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 76002, АДРЕСА_1) одноразову грошову допомогу в розмірі 27 202 (двадцять сім тисяч двісті дві) гривні 50 копійок; стягнуто з Управління державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області (код 08807340, місцезнаходження: 76492, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Юності, 23) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 76002, АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.11.2015 року по 13.04.2016 року в розмірі 15 463 (п»ятнадцять тисяч чотириста шістдесят три) гривні 80 копійок; в задоволенні позову в частині вимоги про зобов»язання Управління державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за два місяці з дня наступного за днем звільнення з посади згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, УДАІ в Івано-Франківській області оскаржило її в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 12.12.1998 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наказом УМВС України в Івано-Франківській області від 06.11.2015 року №591 о/с позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» за п. 64 «г» (скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 7).

Як видно зі змісту наказу УМВС України в Івано-Франківській області від 06.11.2015 року №591 о/с, майора міліції ОСОБА_1 - інспектора-чергового чергової частини роти дорожньо-патрульної служби державної автомобільної інспекції підпорядкованої управлінню Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Івано-Франківській області, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України, вислуга років на день звільнення позивача в календарному обчисленні для виплат надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складала 18 років 03 місяці 05 днів (а.с. 7).

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що управлінням Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належали йому від відповідача у зв»язку зі звільненням з органів внутрішніх справ, а саме: вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки розрахунку, а доказів того, що бездіяльність була наслідком дій позивача, який на день звільнення не працював, ухилявся від отримання трудової книжки, чи вчиняв інші дії, які свідчили б про те, що прострочення роботодавця мало місце внаслідок дій самого працівника, відповідачем суду не подано.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв»язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров»я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення зі служби за віком, у зв»язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв»язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв»язку з настанням особливого періоду та небажання продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Як видно з довідки УДАІ УМВС України у Львівській області від 03.02.2016 року №16/98, що ОСОБА_1 не виплачено вихідну допомогу при звільненні в розмірі 27 202,50 грн. відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю (далі - КЗпП).

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином відповідачем порушено вимоги Кодексу законів про працю України, оскільки ні в день звільнення і по даний час ОСОБА_1 не виплачено нарахованої вихідної допомоги в розмірі 27 202,50 грн.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності стягнення з управління Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в розмірі 27 202,50 грн.

Також, частиною 1 статті 117 КЗпП передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як вже встановлено судом, повного розрахунку з позивачем так і не проведено відповідачем.

Таким чином, у зв»язку з невиконання цього зобов»язання, відповідач повинен виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Слід зауважити, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Питання затримки виплати середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку не врегульовано нормами спеціального законодавства, отже в даному випадку мають застосовуватись норми загального трудового законодавства.

Відтак посилання апелянта на те, що на спірні правовідносини не поширюються норми трудового законодавства, зокрема стаття 117 КЗпП є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо нарахування та виплати грошового забезпечення з 07.11.2015 року протягом двох місяців відповідно до пункту 3.4.8 Наказу МВС України від 31.12.2007 року «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» слід зазначити наступне.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженою наказом МВС від 31.12.2007 року №499 (далі - Інструкція).

У відповідності до п. 3.4.8 Інструкції особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв»язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).

Відповідно до п. 1.18 Інструкції при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Абзацом 4 п. 1.6 Інструкції передбачено, що виплата грошового забезпечення припиняється з підстав, визначених у підпункті 3.4.8 пункту 3.4 та пункті 3.8 розділу ІІІ цієї Інструкції.

Аналізуючи вищенаведене, грошове забезпечення протягом двох місяців з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади) виплачується особам рядового і начальницького складу, які звільнені з посад, однак і надалі перебувають на службі.

Оскільки наказом УМВС України в Івано-Франківській області від 06.11.2015 року № 591 о/с позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ, та він не має права на виплату грошового забезпечення, передбаченого підпунктом 3.4.8 пункту 3.4 розділу ІІІ Інструкції, відтак позовні вимоги в цій частині не заслуговують на увагу.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки управлінням Державної автомобільної інспекції в Івано-Франківській області в день звільнення позивачу не було виплачено всіх сум, що належали йому від відповідача у зв»язку зі звільненням з органів внутрішніх справ, а саме: вихідну допомогу та середній заробіток за час затримки розрахунку, а відтак позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, через що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2016 року у справі №809/264/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.08.2016 року.