Справа № 826/5548/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 серпня 2016 року 08:40 справа №826/5548/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом1. ОСОБА_1 2. ОСОБА_2 3. ОСОБА_3 4. ОСОБА_4 5. ОСОБА_5 6. ОСОБА_6 7. ОСОБА_7 8. ОСОБА_8 9. ОСОБА_9 10. ОСОБА_10 11. ОСОБА_11 12. ОСОБА_12
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни
треті особи1. ОСОБА_14 2. Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк"
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач 1, ОСОБА_1.), ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач 2, ОСОБА_2.), ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач 3, ОСОБА_3.), ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач 4, ОСОБА_4.), ОСОБА_5 (далі по тексту - позивач 5, ОСОБА_5.), ОСОБА_6 (далі по тексту - позивач 6, ОСОБА_6.), ОСОБА_7 (далі по тексту - позивач 7, ОСОБА_7.), ОСОБА_8 (далі по тексту - позивач 8, ОСОБА_8.), ОСОБА_9 (далі по тексту - позивач 9, ОСОБА_9.), ОСОБА_10 (далі по тексту - позивач 10, ОСОБА_10.), ОСОБА_11 (далі по тексту - позивач 11, ОСОБА_11) та ОСОБА_12 (далі по тексту - позивач 12, ОСОБА_12.) звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 1, Фонд) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни (далі по тексту - відповідач 2, Уповноважена особа, Ларченко І.М.), за участю третьої особи - ОСОБА_14 (далі по тексту - третя особа 1, ОСОБА_14.), в якому просять: 1) визнати протиправними дії відповідача 2 щодо визнання нікчемними операцій по перерахуванню коштів фізичної особи на вкладні рахунки та нікчемність договорів банківського вкладу, та скасувати в цій частині наказ від 23 лютого 2016 року №57; 2) зобов'язати відповідача 2 повернути з рахунку НОМЕР_12 фізичної особи ОСОБА_14, кошти, які належать позивачам за договорами банківського вкладу; 3) зобов'язати відповідача 2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 квітня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5548/16; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Авант-Банк" (далі по тексту - третя особа 2, ПАТ "Авант-Банк"); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 29 червня 2016 року представник позивачів та третьої особи 1 позовні вимоги підтримав, представники відповідачів та третьої особи 2 до суду не прибули, у зв'язку із чим, на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/385, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_2 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/386, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_3 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/387, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_4 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/390, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_5 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/381, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_6 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/388, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_7 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/389, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_8 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/380, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_9 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/384, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_10 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/391, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_11 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/382, за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Між ОСОБА_12 (вкладник) та ПАТ "Авант-Банк" (банк) укладено договір банківського вкладу (депозиту) "Авант строковий" від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/383 за умовами якого вкладник розміщує строком на 14 днів на вкладному рахунку суму у розмірі 7 600,00 доларів США.

Суд встановив, що грошові кошти у розмірі 7 600,00 доларів США на кожен із вкладних рахунків позивачів за договорами банківського вкладу перераховано 16 грудня 2015 року ОСОБА_14 з власного поточного рахунку НОМЕР_12, відкритого в ПАТ "Авант-Банк", про що свідчать відповідні платіжні доручення в іноземній валюті та меморіальні ордери, копії яких містяться у справі.

При цьому ОСОБА_14, перераховуючи кошти на вкладні рахунки позивачів, діяла на підставі нотаріально посвідчених довіреностей позивачів на право представляти інтереси у банківських установах, у тому числі вносити грошові кошти на рахунки.

У зв'язку із закінченням дії вказаних вище договорів банківського вкладу, позивачі перерахували грошові кошти (разом із нарахованими відсотками за депозит) на нові вкладні (депозитні рахунки) на підставі договорів банківського вкладу (депозиту) від 30 грудня 2015 року на вимогу "Вільні збереження", за умовами якого вкладник розміщує грошові кошти на вкладному рахунку безстроково (вклад на вимогу), а саме: ОСОБА_1 - договір №Д-Ф/15/1002/406 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_2 - договір №Д-Ф/15/1002/407 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_3 - договір №Д-Ф/15/1002/409 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_4 - договір №Д-Ф/15/1002/405 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_5 - договір №Д-Ф/15/1002/399 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_6 - договір №Д-Ф/15/1002/402 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_7 - договір №Д-Ф/15/1002/403 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_8 - договір №Д-Ф/15/1002/398 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_9 - договір №Д-Ф/15/1002/408 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_10 - договір №Д-Ф/15/1002/404 на суму 7 566,04 доларів США; ОСОБА_11 - договір №Д-Ф/15/1002/400 на суму 7 616,15 доларів США; ОСОБА_12 - договір №Д-Ф/15/1002/401 на суму 7 616,15 доларів США.

16 січня 2016 року за заявами позивачів від 14 січня 2016 року суми вкладів за договорами банківського вкладу від 30 грудня 2015 року перераховані на поточні рахунки за договорами банківського рахунку фізичної особи, що укладені кожним позивачем із ПАТ "Авант-Банк". З урахуванням сплачених на поточні рахунки відсотків з 30 грудня 2015 року по 15 січня 2016 року під 2,8% згідно договорів банківського вкладу від 30 грудня 2015 року залишок коштів на поточних рахунках позивачів становив: а саме:

у ОСОБА_1 - 7 616,00 доларів США на рахунку НОМЕР_1, відкритому на підставі договору №РКО-Ф/12/930 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року, що підтверджується банківською випискою за 25 січня 2016 року;

у ОСОБА_2 - 7 619,00 доларів США на рахунку НОМЕР_2, відкритому на підставі договору №РКО-Ф/12/0931 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року, що підтверджується банківською випискою за 25 січня 2016 року;

у ОСОБА_3 - 7 368,37 доларів США на рахунку НОМЕР_3, відкритому на підставі договору №РКО-Ф/12/0928 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року, що підтверджується банківською випискою за 16 січня 2016 року;

у ОСОБА_16 - 7 423,63 доларів США на рахунку НОМЕР_4, відкритому на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/5246 від 16 грудня 2015 року, що підтверджується банківською випискою за 22 січня 2016 року;

у ОСОБА_17 - 7 520,00 доларів США на рахунку НОМЕР_25, відкритому 16 грудня 2015 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4462 від 16 грудня 2015 року, що підтверджує банківська виписка за 22 січня 2016 року;

у ОСОБА_6 - 7 510,00 доларів США на рахунку НОМЕР_5, відкритому 28 листопада 2012 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/12/2001 від 28 листопада 2012 року, що підтверджує банківська виписка за 22 січня 2016 року;

у ОСОБА_18 - 7 604.00 доларів США на рахунку НОМЕР_6, відкритому 16 грудня 2015 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/2914 від 16 грудня 2015 року, що підтверджує банківська виписка за 25 січня 2016 року;

у ОСОБА_19 - 7 623,64 доларів США на рахунку НОМЕР_7, відкритому 16 грудня 2015 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4438 від 16 грудня 2015 року, що підтверджує банківська виписка за 16 січня 2016 року;

у ОСОБА_9 - 7 620,00 доларів США на рахунку НОМЕР_8, відкритому 03 березня 2012 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №PKO-Ф/12/0990 від 03 березня 2012 року що підтверджує банківська виписка за 25 січня 2016 року;

у ОСОБА_10 - 7 573,48 доларів США на рахунку НОМЕР_9, відкритому 16 грудня 2015 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4456 від 16 грудня 2015 року, що підтверджує банківська виписка за 16 січня 2016 року;

у ОСОБА_11 - 7 618,00 доларів США на рахунку НОМЕР_10, відкритому 16 грудня 2015 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4454 від 16 грудня 2015 року, що підтверджує банківська виписка за 25 січня 2016 року;

у ОСОБА_12 - 7 613,00 доларів США на рахунку НОМЕР_11, відкритому 16 грудня 2015 року на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4455 від 16 грудня 2015 року, що підтверджує банківська виписка за 25 січня 2016 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 29 січня 2016 року №44 "Про віднесення ПАТ "Авант-Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 29 січня 2016 року №96 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Авант-Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням у ПАТ "Авант-Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію на один місяць з 29 січня 2016 року до 28 лютого 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Авант-Банк" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ларченко І.М.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 25 лютого 2016 року №109 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Авант-Банк" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 26 лютого 2016 року №262 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Авант-Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Авант-Банк" з 26 лютого 2016 року до 25 лютого 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду Ларченко І.М. строком два роки з 26 лютого 2016 року до 25 лютого 2018 року включно.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду, останній з 02 березня 2016 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку, для отримання яких вкладники можуть звертатись до установ банків-агентів Фонду: АТ "ОТП БАНК" та АТ "УКРСИББАНК".

За результатами перевірки правочинів за вкладними операціями в ПАТ "Авант-Банк" Уповноваженою особою Ларченко І.М. надіслано позивачам 1-12 повідомлення про нікчемність правочину від 25 лютого 2016 року згідно з пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме:

позивачу 1 - повідомлення №883/3 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_12, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-385 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 2 - повідомлення №883/2 про нікчемність (правочинів) операцій по врахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_13, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-386 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 3 - повідомлення №883/1 про нікчемність (правочинів) операцій по страхуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_14, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-387 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 4 - повідомлення №883/4 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_15, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-390 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 5 - повідомлення №883/5 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_16, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-381 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 6 - повідомлення №883/6 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_17, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-388 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 7 - повідомлення №883/7 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_18, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-389 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 8 - повідомлення №888/5 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_19, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-380 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 9 - повідомлення №888/8 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_20, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-384 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 10 - повідомлення №888/9 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_21, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-391 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 11 - повідомлення №888/6 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_22, проведеної 16 грудня 2015 року на сум 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-382 від 16 грудня 2015 року;

позивачу 12 - повідомлення №888/7 про нікчемність (правочинів) операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_23, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та нікчемність договору банківського вкладу №Д- Ф/15/1002-383 від 16 грудня 2015 року.

У зв'язку із нікчемністю договорів банківського вкладу відповідачем 1 застосовано наслідки нікчемності правочинів у вигляді повернення всієї залишкової суми вкладу позивачів за договорами рахунку фізичної особи на рахунок ОСОБА_14 НОМЕР_24.

Як визнається сторонами, позивачі не включені до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами у банку за рахунок Фонду.

Позивачі вважають протиправними дії та рішення про визнання нікчемними договорів банківського вкладу та операцій по перерахуванню коштів на вкладні рахунки мотивів їхньої необґрунтованості та не підтвердження належними доказами, а також протиправними дії щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки це суперечить вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та порушує право на отримання гарантованої суми вкладу.

Відповідач 1 письмового заперечення проти адміністративного позову до суду не надав.

Відповідач 2 у письмовому запереченні проти позову зазначив про право Уповноваженої особи повідомляти про нікчемність правочинів та підтримав мотиви нікчемності правочинів у зв'язку із тим, що кошти на вкладні рахунки позивачів надійшли внаслідок так званого дроблення великого вкладу ОСОБА_14

Третя особа 1 письмових пояснень до суду не надавала; третя особа 2 підтримала позовні вимоги.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 1 та частини третьої статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частина друга статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Таким чином, після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у тому за договором про банківського рахунку, у межах 200 000,00 грн.; відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частина шоста статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Перелік на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду та відбитком печатки банку, що ліквідується, на електронних носіях подається на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у пунктах 2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - на CD-дисках у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Суд встановив, що позивачі не включалися до переліку вкладників, у зв'язку із визнанням нікчемним договорів банківського вкладу на підставі норм пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки кошти на вкладний рахунок позивачів надійшли внаслідок так званого "дроблення" вкладу іншого клієнта банку.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Пункт 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

Разом з тим, відповідачем не доведено, що умови укладеного договору банківського вкладу передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг позивачу чи кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; крім того, позивачі є вкладниками, а не кредиторами ПАТ "Авант-Банк".

Суд не приймає до уваги доводи Уповноваженої особи про нікчемність договору банківського вкладу, у зв'язку із тим, що кошти на ім'я позивача надійшли внаслідок "дроблення" іншого вкладу, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладених правочинів, а факт внесення на вкладі рахунки позивачів грошових коштів відповідачами не заперечується.

Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме, що вкладом повинні бути лише кошти, внесені безпосередньо вкладником та в статті 2 передбачає, що кошти, які надійшли для вкладника, вважаються вкладом.

Крім того, зазначене узгоджується із нормами статті 1062 Цивільного кодексу України, відповідно до якої на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

При цьому суд звертає увагу, що у договорах банківського вкладу від 16 грудня 2015 року, укладених між позивачами та ПАТ "Авант-Банк" не міститься застережень щодо неможливості внесення коштів на вкладні рахунки позивачів третьою особою.

Частина перша статті 203 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з частиною другою статті 228 Цивільного кодексу України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частина третя цієї статті визначає, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Для застосування санкцій, передбачених статтею 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, наприклад, вчинення удаваного правочину з метою приховання ухилення від сплати податків чи з метою неправомірного одержання з державного бюджету коштів шляхом відшкодування податку на додану вартість у разі його несплати контрагентами до бюджету.

Доказами в адміністративному судочинстві, за визначенням частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до частин першої та четвертої статті 70 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачами не наведено, а судом не встановлено, підстав для визнання нікчемними договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/385, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/386, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/387, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/390, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/381, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/388, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/389, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/380, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/384, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/391, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/382, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/383 та операцій із внесення коштів на вкладні рахунки.

Відповідачами також не надано доказів, які б свідчили, що зазначені правочини є такими, що порушують публічний порядок чи спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Крім того, в силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Суд зауважує, що відповідного судового рішення про визнання недійсними договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/385, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/386, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/387, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/390, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/381, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/388, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/389, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/380, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/384, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/391, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/382, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/383, матеріали справи не містять, а про існування таких судових рішень ні суду, ні сторонам не відомо.

Як видно із повідомлень про нікчемність правочину, надісланих Уповноваженою особою на адресу позивачів, вони направлені згідно з наказом від 23 лютого 2016 року №57.

Таким чином, дії Уповноваженої особи Ларченко І.М. в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/385, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/386, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/387, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/390, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/381, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/388, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/389, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/380, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/384, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/391, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/382, від 16 грудня 2015 року №Д-Ф/15/1002/383, укладених між позивачами та ПАТ "Авант-Банк", та нікчемність операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунки позивачів, проведених 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США на підставі наказу від 23 лютого 2016 року №57 є протиправними, а позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов'язання Уповноваженої особи повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_14 НОМЕР_12 кошти, які належать позивачам, суд встановив, що:

кошти у розмірі 7 616,00 доларів США з рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1, відкритого на підставі договору №РКО-Ф/12/930 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року;

кошти у розмірі 7 619,00 доларів США з рахунку ОСОБА_2 НОМЕР_2, відкритого на підставі договору №РКО-Ф/12/0931 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року;

кошти у розмірі 7 368,37 доларів США з рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_3, відкритого на підставі договору №РКО-Ф/12/0928 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року;

кошти у розмірі 7 423,63 доларів США з рахунку ОСОБА_16 НОМЕР_4, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/5246 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 520,00 доларів США з рахунку ОСОБА_17 НОМЕР_25, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4462 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 510,00 доларів США з рахунку ОСОБА_6 НОМЕР_5, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/12/2001 від 28 листопада 2012 року;

кошти у розмірі 7 604.00 доларів США з рахунку ОСОБА_18 НОМЕР_6, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/2914 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 623,64 доларів США з рахунку ОСОБА_19 НОМЕР_7, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4438 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 620,00 доларів США з рахунку ОСОБА_9 НОМЕР_8, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №PKO-Ф/12/0990 від 03 березня 2012 року що підтверджує банківська виписка за 25 січня 2016 року;

кошти у розмірі 7 573,48 доларів США з рахунку ОСОБА_10 НОМЕР_9, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4456 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 618,00 доларів США з рахунку ОСОБА_11 НОМЕР_10, відкритого на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4454 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 613,00 доларів США з рахунку ОСОБА_12 НОМЕР_11, відкритого у на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4455 від 16 грудня 2015 року,

перераховано на рахунок фізичної особи ОСОБА_14 НОМЕР_12.

Враховуючи доведену протиправність дій Уповноваженої особи Ларченко І.М. в частині в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року, укладених між позивачами та ПАТ "Авант-Банк", та нікчемність операцій по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунки позивачів, проведених 16 грудня 2015 року, суд вважає, що подальші дії відповідача 2 із застосування наслідків нікчемності вказаних правочинів у вигляді перерахування усієї суми вкладів з поточних рахунків позивачів на рахунок ОСОБА_14 НОМЕР_12 також не відповідають вимогам закону.

Крім того, кошти на вкладні рахунки позивачів за договорами банківського вкладу перераховані із рахунку ОСОБА_14 НОМЕР_12, а не з рахунку НОМЕР_12.

Суд також звертає увагу про неможливість перерахуванням коштів із поточних рахунків позивачів на рахунок ОСОБА_14 НОМЕР_12, виходячи з того, що договори банківського вкладу від 16 грудня 2015 року на момент їх оцінки відповідачем 2 вже втратили правове значення, оскільки строк їхньої дії закінчився ще 30 грудня 2015 року, а суми вкладів позивачі перерахували на інші вкладні рахунки за договорами банківського вкладу від 30 грудня 2015 року та згодом на поточні рахунки за договорами рахунку фізичної особи, перелік яких наведено вище.

Таким чином, грошові кошти, які знаходились на поточних рахунках позивача, втратили статус вкладу на підставі договорів банківського вкладу від 16 грудня 2015 року; у свою чергу застосування до казаних коштів наслідків нікчемності правочинів суд розцінює як посягання на майно позивачів.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Золотас проти Греції" (від 29 січня 2013 року №66610/09) вказав, що особа, яка розмістила грошову суму в банку, передавала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, і в разі використання з метою отримання прибутку він повинен був повернути еквівалентну суму вкладнику після припинення дії угоди; отже, власник рахунку сумлінно міг вважати, що його вклад у банку знаходиться в безпеці, особливо при отриманні відсотків; власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуації, що загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно вчинити дії відповідно до закону і зберегти право на захист свого майна.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати відповідача 2 повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_14 НОМЕР_12 грошові кошти, перераховані з рахунків позивачів за наслідками нікчемності правочинів та задовольнити вимоги у цій частині.

Враховуючи викладене, відповідачем 2 не доведено наявність правових підстав для не включення позивачів до переліку вкладників ПАТ "Авант-Банк" які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором банківського вкладу, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та є протиправною бездіяльністю; тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача надати до Фонду додаткову інформацію про позивачів, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Авант-Банк" за рахунок Фонду, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість свого рішення та підстав для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підлягає задоволенню.

Частина перша статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Окремо суд вважає за необхідне висловитись щодо підсудності даного спору адміністративному суду.

Суду відома позиція Верховного суду України, викладена у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15 та від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14, згідно з якою на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, а спір, що виник між сторонами, повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до абзацу першого статті 2442 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Поряд із цим, в абзаці другому частині першої цієї статті передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Проаналізувавши зміст постанови Верховного Суду України від 16 лютого 2016 року у справі №826/2043/15, суд встановив, що вона не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується обставин щодо включення грошових вимог органу Пенсійного фонду України до реєстру акцептованих вимог кредиторів; що стосується правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 з приводу включення фізичної особи - вкладника банку, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає за можливе відступити від правової позиції, викладеної у цій постанові.

Висновок Верховного Суду України у постанові від 15 червня 2016 року у справі №826/20410/14 зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на правовідносини, які врегульовані нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому спори, які виникають на стадії ліквідації банку, належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Проте, на думку суду, застосування норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у контексті спірних правовідносин є помилковим, виходячи з такого.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 2 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

З наведеного слідує, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулюються відносини щодо відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, які вирішуються в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з цим, частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Суд звертає увагу, на те, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним Законом, що визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України.

Частина восьма статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що дія Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на банки не поширюється.

У свою чергу норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачають особливу процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку, відмінну від порядку ліквідації банкрута, яка здійснюється шляхом застосування судових процедур банкрутства згідно із Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: виведення неплатоспроможного банку з ринку здійснюється на підставі відповідної постанови Правління Національного банку України за правилами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не передбачає порушення справи про банкрутство в господарському суді.

Суд також зауважує, що за суб'єктним складом відповідачів та характером виконуваних ними функцій дана справа є публічно-правовим спором.

Так, згідно з частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до визначення пункту 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, спір набуває ознак публічно-правового за наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, які виконують владні управлінські функції.

За визначенням статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частина перша статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлює, що основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює зокрема такі функції: здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до положень частин першої-третьої статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що Фонд та уповноважена особа Фонду виконують управлінські владні функції, визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі по виконанню дій із забезпечення виведення банку з ринку та організації виплат відшкодувань за вкладами.

Зазначене кореспондується із позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", а саме у пункті 25 зазначеної постанови Пленум Вищого адміністративного суду України вказав наступне: "Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України".

Крім того, з урахуванням наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що спірні правовідносини виникли між вкладником та Фондом і його Уповноваженою особою як наслідок запровадження процедури ліквідації банку, а не у межах процедури банкрутства, та без участі банку, як боржника

Отже, суд приходить до висновку, що даний спір з приводу виконання відповідачами функцій з організації виплати відшкодування за вкладами є публічно-правовим та має розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними наступні дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни:

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_12, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-385 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_13, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-386 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_14, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-387 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_15, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-390 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_16, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-381 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_17, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-388 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_18, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-389 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_19, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-380 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_20, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-384 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_21, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-391 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_22, проведеної 16 грудня 2015 року на сум 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д-Ф/15/1002-382 від 16 грудня 2015 року;

щодо визнання про нікчемними правочинів (операцій) по перерахуванню коштів з рахунку фізичної особи на рахунок НОМЕР_23, проведеної 16 грудня 2015 року на суму 7 600,00 доларів США, та договору банківського вкладу №Д- Ф/15/1002-383 від 16 грудня 2015 року, на підставі наказу від 23 лютого 2016 року №57.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірину Миколаївну повернути з рахунку фізичної особи ОСОБА_14 НОМЕР_12 кошти на рахунки позивачів, а саме:

кошти у розмірі 7 616,00 доларів США на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1, відкритий на підставі договору №РКО-Ф/12/930 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року;

кошти у розмірі 7 619,00 доларів США на рахунок ОСОБА_2, НОМЕР_2, відкритий на підставі договору №РКО-Ф/12/0931 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року;

кошти у розмірі 7 368,37 доларів США на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_3, відкритий на підставі договору №РКО-Ф/12/0928 банківського рахунку фізичної особи від 30 січня 2012 року;

кошти у розмірі 7 423,63 доларів США на рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_4, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/5246 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 520,00 доларів США на рахунок ОСОБА_5 НОМЕР_25, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4462 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 510,00 доларів США на рахунок ОСОБА_6 НОМЕР_5, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/12/2001 від 28 листопада 2012 року;

кошти у розмірі 7 604,00 доларів США на рахунок ОСОБА_7 НОМЕР_6, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/2914 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 623,64 доларів США на рахунок ОСОБА_8 НОМЕР_7, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4438 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 620,00 доларів США на рахунок ОСОБА_9 НОМЕР_8, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №PKO-Ф/12/0990 від 03 березня 2012 року що підтверджує банківська виписка за 25 січня 2016 року;

кошти у розмірі 7 573,48 доларів США на рахунок ОСОБА_10 НОМЕР_9, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4456 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 618,00 доларів США на рахунок ОСОБА_11 НОМЕР_10, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4454 від 16 грудня 2015 року;

кошти у розмірі 7 613,00 доларів США на рахунком ОСОБА_12 НОМЕР_11, відкритий на підставі договору банківського рахунку фізичної особи №РКО-Ф/15/4455 від 16 грудня 2015 року.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірину Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Авант-Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за наступними договорами банківського рахунку фізичної особи: №РКО-Ф/12/930 від 30 січня 2012 року; №РКО-Ф/12/0931 від 30 січня 2012 року; №РКО-Ф/12/0928 від 30 січня 2012 року; №РКО-Ф/15/5246 від 16 грудня 2015 року; №РКО-Ф/15/4462 від 16 грудня 2015 року; №РКО-Ф/12/2001 від 28 листопада 2012 року; №РКО-Ф/15/2914 від 16 грудня 2015 року; №РКО-Ф/15/4438 від 16 грудня 2015 року; №PKO-Ф/12/0990 від 03 березня 2012 року, №РКО-Ф/15/4456 від 16 грудня 2015 року, №РКО-Ф/15/4454 від 16 грудня 2015 року та №РКО-Ф/15/4455 від 16 грудня 2015 року.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 понесені ними витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 653,60 грн. (одна тисяча шістсот п'ятдесят три гривні шістдесят копійок) кожному за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко