Справа № 809/4317/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2016р. Справа № 876/261/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1,

відповідача у справі: Пазинюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2015р. у справі №809/4317/15

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2015р. позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Державної податкової інспекції у місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій за №161/09-19-22-07-13/НОМЕР_1 від 09.07.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення відповідачем винесено за наслідками фактичних перевірок магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" та кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", де здійснює свою господарську діяльність позивач, які проведено без відома та присутності позивача, позивачу та її працівникам за наслідками проведених перевірок не надано копії актів перевірок та додатків до них. Рішення про застосування фінансових санкцій за №161/09-19-22-07-13/НОМЕР_1 від 09.07.2015p. позивач вважає незаконним внаслідок того, що застосовані ним санкції за роздрібну торгівлю алкогольними товарами за цінами нижчими від установлених мінімальних цін за таке порушення, що мало місце 17.06.2014p., тобто в день опублікування та набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України за №177 від 11.06.2014p., якою такі мінімальні ціни встановлені, а факт продажу алкогольних напоїв після моменту опублікування зазначеної постанови є недоведеним.

Податкові повідомлення-рішення за № за № від 09.07.2015p., якими застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 39113,80грн. та 9503,00грн. за порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації вважає незаконним внаслідок того, що жодних інвентаризаційних заходів за участю позивача не проводилось під час перевірки, крім того, встановлений порядок ведення Книги обліку доходів і витрат не містить вимог щодо обліку товарних запасів, а в самій Книзі такі графи відсутні.

За результатами розгляду справи Івано-Франківський окружний адміністративний суд в задоволенні позову відмовив, оскільки прийшов до висновку про правомірність рішення про застосування фінансових санкцій та податкових повідомлень-рішень, так як такі були винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (позивач у справі): ФОП ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що її не було повідомлено про проведення перевірки, акти перевірки ні позивачу, ні працівникам не надавались для підпису та отримання, додатки до актів не надсилались, не зазначено за який період проводиться перевірка. Апелянт зазначає, що перевіряючими безпідставно взято для порівняння із цінами продажу ціни, які визначено Постановою КМУ від 11.06.2014р. №177 без встановлення факту продажу відбувся після опублікування даної постанови. Апелянт вказує, що жодних інвентаризаційних заходів за участю позивача не проводилося під час перевірки, крім того, встановлений порядок ведення Книги обліку доходів і витрат не містить вимог щодо обліку товарних запасів.

Порушення у формі незабезпечення щоденного друку на РРО фіскальних звітніх чеків за період 01.01.2012р. по 31.12.2014р. не було встановлено. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

У судове засідання Львівського апеляційного суду з'явився представник апелянта (позивача у справі): ОСОБА_1, яким подано Додаткові пояснення, до яких у додатку долучено копію запиту ФОП ОСОБА_3 від 10.12.2015р. №27; копію відповіді ДФС України від 28.12.2015р. №122/2/Р/99-99-17-02-02-14; копію запиту ФОП ОСОБА_3 від 16.01.2016р. №32; копію відповіді ДФС України від 01.02.2016р. №981/Р/99-99-17-02-02-14, а також надавались усні пояснення на підтримку правової позиції, висловленої у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Представник відповідача у справі: Пазинюк А.В. у судове засідання з'явився, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, надавав усні пояснення на підтримку своєї правової позиції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією суддів встановлено наступне:

29.01.1999р. ОСОБА_3 зареєстрована фізичною особою-підприємцем та на час виникнення спірних правовідносин здійснювала підприємницьку діяльність в кафе ТК "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташовано в АДРЕСА_1 та у магазині ТД "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташовано в АДРЕСА_2.

10.06.2015p. наказом начальника Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за №211 наказано головним державним ревізорам інспекторам відділу контролю за проведенням розрахункових операцій та проведення фактичних перевірок управління податкового та митного аудиту ГУ ДФС в області Гавриліву Р.М., Левицькому Н.Г. провести фактичну перевірку господарських одиниць позивача з 11.06.2015р. (а.с.53).

10.06.2015р. вказаним посадових осіб виписано направлення на перевірку за №238 та №239 (а.с.51-52).

11.06.2015р. проведено фактичні перевірки кафе ТК "ІНФОРМАЦІЯ_1" та магазині ТД "ІНФОРМАЦІЯ_1", де здійснює свою господарську діяльність позивач, про що 18.06.2015p., складено Акти про результати фактичної перевірки №090081 та №090082, від підпису та отримання яких продавці позивача відмовилися, що зафіксовано відповідними актами (а.с.37-38, 43-46).

09.07.2015p. відповідачем за наслідками розгляду вказаних актів винесено оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій за №161/09-19-22-07/НОМЕР_1, податкові повідомлення-рішення за № та за № (а.с.17-19).

У відповідності до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Нормами пункту 80.1. статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Вимогами пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка може проводитись на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Керуючись вимогами пункту 80.7. статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Пунктом 114.1 статті 114 Податкового кодексу України встановлено, що граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Нормами пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Вимогами ст. 177 Податкового кодексу України визначено оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Приписами п. 177.10. статті 177 Податкового кодексу України встановлює, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Пунктом 12 Стаття 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Наказом Міністерства доходів і зборів України за №481 від 16.09.2013p. відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV Податкового кодексу України затверджено форму Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядок її ведення.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів звертає увагу, що продавці, які фактично проводили розрахункові операції в магазині та кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", де здійснює господарську діяльність позивач ознайомилися з направленнями на проведення перевірки та копії наказів про її проведення отримали, про що свідчать відповідні написи на зворотах направлень №238, №239 від 10.06.2015p. (а.с.51-52). Твердження позивача та її представника ненадання копії актів перевірок спростоване в судовому засіданні в суді першої інстанції представленими актами відмови від підпису та отримання акта фактичної перевірки за №090081 та №090082 від 18.06.2015p. (а.с.43, 50).

Обов'язку надання позивачу копій додатків до актів перевірок статтею 86 Податкового кодексу України, яка у відповідності до пункту 80.10 статті 80 Податкового кодексу України регулює порядок оформлення результатів фактичних перевірок не передбачено.

Виходячи з вказаних положень норм статті 80 Податкового кодексу України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд вказує на відсутність у посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області обов'язку завчасного повідомлення позивача про проведення фактичної перевірки 11.06.2015р. та правомірності проведення фактичної перевірки в присутності осіб, що фактично здійснюють розрахункові операції в місцях, де здійснює свою господарську діяльність позивач, за відсутності позивача чи її повноважного представника.

Нормами частини 10 статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Постановою Кабінету Міністрів України за №177 від 11.06.2014p. внесено зміни до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008p. №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", та викладено його в новій редакції.

Пунктом 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України за №177 від 11.06.2014р. встановлено, що постанова набирає чинності з дня її опублікування.

Постанова Кабінету Міністрів України за №177 від 11.06.2014p. "Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008р. № 957" опублікована у щоденному виданні центральних органів виконавчої влади "Урядовий кур'єр" за №107 від 17.06.2014p.

Абзацом 13 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000,00гривень.

Відтак, здійснення 17.06.2014р. роздрібної торгівлі в магазині ТД "ІНФОРМАЦІЯ_1" алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такої напої, що визначені постанови Кабінету Міністрів України за №957 від 30.10.2008p. "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" із змінами і доповненнями, внесеними, в тому числі постановою Кабінету Міністрів України за №177 від 11.06.2014p. є порушенням, що передбачене абзацом 13 частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за допущення якого підлягають застосуванню фінансові санкції в розмірах, встановлених зазначеною нормою Закону.

Також слід зазначити, що позивач при здійсненні господарської діяльності несе обов'язок вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), які відображено в такому обліку, а виконанням вказаного обов'язку є ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність за затвердженою формою. Невиконання вказаного обов'язку є підставою для застосування фінансової санкції встановленої статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", якою передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість. А позивач з 01.01.2015р. та до моменту проведення фактичної перевірки, тобто до 11.06.2015р. не вела Книгу обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність та будь-яких записів у вказаний період до граф вказаної Книги не вносила (а.с.81-84).

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність оскаржуваних рішення про застосування фінансових санкцій та податкових повідомлень-рішень, так як такі були винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2015р. у справі №809/4317/15 за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2015р. у справі №809/4317/15, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено 08.08.2016р.