Справа № 826/2414/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2414/16 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Закревській І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авім Груп» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авім Груп» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про:

- скасування рішення відповідача від 20 жовтня 2015 року №26990/10/26-58-10-25 про розірвання договору про визнання електронних документів від 18 листопада 2014 року №181120142, який підписаний з відповідачем та Українським сертифікаційним центром «Україна» на два роки, та про те, що податкова звітність за вересень 2015 року, подана засобами електронного зв'язку, вважається неприйнятою, згідно листа від 21 жовтня 2015 року №27057/10/26-58-15-01-13;

- зобов'язання відповідача приймати безперешкодно податкову звітність в електронній формі, а також здійснювати реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, зі змінами і доповненнями, згідно п. 5.1 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 року за №320/15011;

- зобов'язання відповідача прийняти декларації з податку на додану вартість та податку на прибуток за 2015 рік, згідно дат подання, які подані засобами електронного зв'язку вчасно та не прийняті відповідачем;

- зобов'язання відповідача зареєструвати податкові накладні, згідно дат подання.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачі звернулися до суду з апеляційними скаргами в яких просять скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та позивачем 18 листопада 2014 року укладено договір №181120142 про визнання електронних документів.

Предметом договору є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкової накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно із договором, орган ДПС зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді та їх комп'ютерну обробку, забезпечити направлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів.

Орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місяця реєстрації.

У разі припинення дії договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

20 жовтня 2015 року позивачем засобами електронного зв'язку направлено контролюючому органу податкову декларацію з ПДВ за вересень 2015 року від 19 жовтня 2015 року № разом із додатком 5.

Факт доставлення вказаних документів та прийняття їх контролюючим органом підтверджується наявними у матеріалах справи копіями квитанцій №№ 1, 2.

Разом з тим, листом Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20 жовтня 2015 року №26990/10/26-58-10-25 позивача повідомлено про розірвання договору з підстав того, що позивачем не повідомлено відповідача про зміну податкової адреси.

Крім того, листом Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 21 жовтня 2015 року №27057/10/26-58-15-01-13 позивача повідомлено, що податкову декларацію за вересень 2015 року подано з порушенням п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України, а саме невірно вказано обов'язкові реквізити.

У ході судового розгляду справи в суді першої інстанції представник Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві пояснила, що податкову декларацію за вересень 2015 року не прийнято у зв'язку з тим, що позивач не знаходиться за податковою адресою.

Отже, згідно з інформацією, зазначеною у листі від 21 жовтня 2015 року, у зв'язку з порушенням істотних умов договору, зобов'язання сторін, визначених договором, припиняються, а податкова звітність надіслана засобами телекомунікаційного зв'язку, вважається не прийнятою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Згідно вимоги з ЄДР вбачається, що станом на 21 жовтня 2015 року відомості про юридичну особу (позивача) підтверджено.

Пунктом 42.4 статті 42 ПК України, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року №233, визначено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Слід зазначити, що, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст.651 Цивільного кодексу України).

Судом першої інстанції вірно зауважено, що адміністративний договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, встановлених у самому договорі.

Умовами договору визначено, що договір може бути розірвано контролюючим органом в односторонньому порядку у разі зміни платником місця реєстрації.

Встановлено, що позивачем місце реєстрації не змінювалося, що підтверджується інформацією, яка міститься в ЄДР.

Крім того, позивачем неодноразово вчинялися дії, спрямовані на укладення нового договору про визнання електронних документів. Разом з тим, такий договір між позивачем та контролюючим органом так і не укладено.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно зазначив про безпідставне розірвання контролюючим органом договору в односторонньому порядку, а тому вимога про скасування рішення про розірвання договору підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідачча-1 щодо розірвання договору в односторонньому порядку.

Разом з тим, податкову декларацію за вересень 2015 року контролюючим органом спочатку прийнято, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а згодом у її прийнятті відмовлено, що не узгоджується з нормами законодавства.

Податкова звітність позивача за період із жовтня 2015 року по лютий 2016 року, яка подавалися після розірвання договору, контролюючим органом також не приймалась, при тому, що позивачем подавалася регулярно.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов'язання відповідача прийняти подані позивачем декларації за період із жовтня 2015 року по дату прийняття у справі судового рішення по суті.

Слід зазначити, що у відповідності з підпунктами 201.1, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Так, в податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); ї) номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Контролюючі органи за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Отже, реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних є обов'язком постачальника товарів чи послуг, при цьому, такому обов'язку кореспондує обов'язок органу центральної виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надані платником податків податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що відмовити у прийнятті для реєстрації наданих платником податків податкових накладних вказаний орган може тільки у разі, якщо надані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, встановлених п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 ПК України.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, подання податкової накладної та/або розрахунку коригування Державній податковій службі в електронній формі здійснюється відповідно до Порядку підготовки і подання податкових документів в електронній формі засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженого Державною податковою службою.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233, передбачено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Так, позивач, діючи на підставі договору, надав засобами телекомунікаційного зв'язку податкові накладні в електронному вигляді для реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.

З копій квитанцій № 1 вбачається, що податкові накладні не прийняті для реєстрації у зв'язку з тим, що не укладено договір про визнання електронної звітності, проте, податковим органом протиправно в односторонньому порядку розірвано договір.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про безпідставне неприйняття контролюючим органом для реєстрації податкових накладних.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. Тому, відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.

Отже, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін, на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Враховуючи, що ухвалою суду апеляційної інстанції сплату судового збору на подання апеляційної скарги було відстрочено до ухвалення рішення у справі, судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції підлягає стягненню з апелянта Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві у розмірі 1515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 червня 2016 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (; адреса місцезнаходження - вул. Смілянська, буд.6, м. Київ, 03151) до спеціального фонду Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 1007, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн. (одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять гривень вісімдесят копійок).

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.