Справа № 196/519/16-а
Суддя: Бойко Ю. О.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/519/16-а
№ провадження 2-а/196/31/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді Бойка Ю.О., з участю секретаря судового засідання Дорошенко В.В., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області про визнання незаконною відмову в перерахунку та зобов'язати здійснити перерахунок довічного грошового утримання. Відкладаючи, як виняток, складання постанови у повному обсязі на строк п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, забезпечивши проголошення вступної і резолютивної частини рішення згідно ст. 160 ч. 3 КАС України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі, предмет якого складають такі вимоги: 1) визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2; 2) зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 в розмірі 80% грошового утримання працюючого судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-875 від 17 траня 2016 року, якою визначена суддівська винагорода станом на 01.05.2016 року, з 19.05.2016 року (моменту звернення) до надання нової довідки про підвищення грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Як на підставу задоволення позовних вимог посилалась на ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 126 Конституції України, ст. ст. 47, 138 ч. 3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Як на докази викладених в заяві доводів посилається на наступні документи: лист УПФУ в Царичанському районі щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання (а.с.4); довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.5); довідка УПФУ в Царичанському районі про розмір довічного грошового утримання (а.с.6-7).

В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області з 04 липня 2013 року та отримує довічне грошове утримання, як суддя у відставці, в сумі 15599 грн. 20 коп. на місяць відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", особовий рахунок №123456.

У зв'язку із збільшенням мінімальної заробітної плати в Україні з 01 вересня 2015 року та відмовою Відповідача провести перерахунок довічного грошового утримання, постановою Царичанського районного суду від 06 січня 2016 року Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області було зобов'язано здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із заробітної плати станом на 01.09.2015 року, з моменту звернення до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі.

На виконання вказаної постанови суду відповідачем було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно довідки Б-с-875 від 17.05.2016 року, наданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, заробітна платадіючого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області станом на 01.05.2016 року складає 24650 грн. 00 коп.

На заяву Відповідача від 19.05.2016 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання знову отримав відмову з обгрунтуванням, що такий перерахуноксуддям (крім суддів Конституційного суду України) Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачений.

Вважає відмову відповідача незаконною з наступних підстав.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності суддів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема у ч.4 ст.47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності суддів, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рн/2008 від 22.05.2008 року визначено, що фактичне позбавлення суддів у відставці права на перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді суттєво звужує зміст і обсяг права судді, яке він мав, та обмежує його конституційні гарантії незалежності.

Заборона перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не встановлена, а тому діє загальне правило пенсійної діяльності, за яким перерахунок проводиться з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №18-рн/2011 вказав, що правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню. Відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно матеріального та соціального їх забезпечення.

Рішенням Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року знято обмеження максимального розміру довічного грошового утримання судді у відставці та забезпечено гарантії по його виплаті.

Відповідно до ст. 6.4 Європейської хартії про статус суддів, суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку із суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Право на перерахунок довічного грошового щомісячного утримання він не втратив, оскільки пішов у відставку по раніше діючому закону з правом на перерахунок вказаного утримання.

Порзивач переконаний в тому, що відповідач повинен був перерахувати розмір щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру заробітної плати судді.

В даному випадку підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % заробітку, але не більше ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

В судовому засіданні представник відповідача не погодився частково з викладеними позивачем вимогами та на обґрунтування своєї позиції пояснив, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області та отримує довічне грошове утримання як суддя у відставці призначене відповідно до ЗУ "Про судоустрій і статус суддів".

19.05.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі з проханням здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із підвищенням заробітної плати діючого судді на відповідній посаді.

Рішенням комісії № 32 з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій від 20.05.2016 року за наданою ним заявою від 19.05.2016 року позивачеві було відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.05.2016 року, оскільки такий перерахунок чинним законодавством на час звернення не був передбачений.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-VIII з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Інших законодавчих актів. які регулюють питання пенсійного забезпечення вищезазначених осіб, прийнято не було.

08 червня 2016 року прийнято та набрало чинності Рішення Конституційного суду України по спр. № 1-8/2016 за конституційним поданням Верховного суду України, відповідно до якого Положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ та положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року " № 213-VІІІ визнано неконституційним та втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Вказано, що застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання суддя, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання"; - абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VІІІ, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вивчивши надані сторонами докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Верховної Ради України від 20.06.2013 року №352-VІІ "Про звільнення суддів" та наказом голови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2013 року №7-К "Про відрахування ОСОБА_2І." позивач був відрахований як суддя із штату цього ж суду у зв'язку із виходом у відставку.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області та з 04.07.2013 року і по теперішній час отримує довічне грошове утримання, розмір якого на дату розгляду справи судом складає 18740 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою УПФУ в Царичанському районі від 04.05.2016 №2544/02/11 (а.с.6).

19 травня 2016 року позивач звернувся до УПФУ в Царичанському районі із заявою про перерахунок грошового утримання на підставі довідки ТУДСА №Б-с-875 від 17.05.2016 року, де вказано, що станом на 01.05.2016 року заробітна плата, діючого судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області становить 23426 грн. (а.с.5).

Проте, УПФУ в Царичанському районі рішенням комісії з розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) пенсій від 20.05.2016 року №32 відмовило позивачеві в проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із зміною розміру грошового утримання діючих суддів, посилаючись на те, що такий перерахунок суддям (крім суддів Конституційного суду України) Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачений (а.с.4).

Суд дійшов до переконання, що такий висновок є необґрунтованим.

Так, відповідно до ст.6.4. Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності суддів, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема у ч.4 ст.47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України Про судоустрій і статус суддів за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Згідно частини 3 статті 138 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року № 2453 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

З 01.10.2011 року положення наведеної частини ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладені в іншій редакції, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 80% грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування , який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду №3-рп/2013 від 03.06.2013 року підтверджено застосування ч.3 ст.138 Закону України від 07.07.2010 року №2453 Про судоустрій і статус суддів, а саме: „ Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання".

Тобто, цим рішенням Конституційного Суду України визнані такими, що не відповідають вимогам Конституції України частина третя, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VІ у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VІ.

Разом з тим, у даному Рішенні Конституційного суду України не робиться різниці між суддями у відставці загальних судів і суддів Конституційного суду України.

Крім того, Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рн/2008 від 22.05.2008 року визначено, що фактичне позбавлення суддів у відставці права на перерахунок довічного грошового утримання у зв'язку із збільшенням розміру заробітної плати працюючого судді суттєво звужує зміст і обсяг права судді, яке він мав, та обмежує його конституційні гарантії незалежності.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №18-рн/2011 вказав, що правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання ідентичне щомісячному довічному грошовому утриманню. Відмінність щомісячного грошового утримання працюючого судді від щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці полягає у тому, що судді, які мають право на відставку та продовжують працювати на посаді судді цю виплату одержують виключно з Державного бюджету України, а судді у відставці - з Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

У цьому рішенні Конституційний Суд України вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно матеріального та соціального їх забезпечення.

Статтею 129 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 року № 2459-VI визначено вид, склад, розмір суддівської винагороди, яка включає в себе посадовий оклад та доплати за: вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Незмінним залишився підхід до визначення суддівської винагороди і в редакції Закону від 12.02.2015 року № 192-VIII.

Вищевикладене в сукупності дає суду підстави для висновку, що в усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, а тому позивач, маючи більше 30 років стажу на посаді судді, має право на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 80% заробітку працюючого судді, з урахуванням вислуги років.

Отже, враховуючи та аналізуючи всі доводи та встановлені обставини, приведені норми закону, які врегульовують дані спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки діями відповідача порушуються права позивача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Клопотання позивача допустити негайне виконання постанови в межах місячної виплати не підлягає задоволенню, так як дія приписів ст.256 КАС України не поширюється на дану категорію справ.

Клопотання позивача зобов'язати відповідача надати суду звіт про виконання постанови суду підлягає задоволенню відповідно до ст. 267 УКАС України.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною виступала його посадова чи службова особа. Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163, 183-2, 254, 256, 267 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 в розмірі 80 відсотків грошового утримання працюючого судді згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №Б-с-875 від 17 травня 2016 року, якою визначена суддівська винагорода станом на 01.05.2016 року, з 19.05.2016 року (моменту звернення) до надання нової довідки про підвищення грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

В порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах відповідно до ст. 267 КАС України зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Царичанському районі Дніпропетровської області подати у місячний строк звіт про виконання цієї постанови.

Стягнути з Управління ПФУ в Царичанському районі Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань, що використовуються на фінансування адміністративних витрат, пов'язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду України, на користь ОСОБА_2 551,20 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровської апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови з подачею апеляційної скарги через районний суд.

Суддя Ю.О. Бойко