Справа № 331/5097/16-а
Суддя: Скользнєва(Швидка) Н. Г.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/331/137/2016
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого - судді - Скользнєвой Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представника

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузіна Олексія Олексійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови ДР № 146973 від 10.07.2016 р. у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузіна Олексія Олексійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови ДР № 146973 від 10.07.2016 р. у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10.07.2016 року інспектором ПП роти №3 батальйону №1 старшим сержантом поліції в м.Запоріжжі Кузіним О.О. винесено постанову серії ДР №146973, якою визнано ОСОБА_2 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до оскаржуваної постанови порушенням є - керування транспортним засобом DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, 10.07.2016 року об 00 годин 30 хвилин біля будинку №69 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжі не вмикаючи сигналу поворотів та водій не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, порушив п.2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Таке твердження не відповідає дійсним обставинам, адже 09.07.2016 року після 24 години вона дійсно перебувала в салоні автомобіля DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, біля будинку №69 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжі, але не керувала зазначеним транспортним засобом.

Факт не керування нею транспортним засобом можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, які безпосередньо перебували в салоні автомобіля та ОСОБА_6, яка перебувала в салоні автомобіля, який зупинився біля будинку №69 по вулиці Гоголя в місті Запоріжжі за припаркованим автомобілем DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 а також свідок ОСОБА_7

Крім того, в оскаржуваній постанові інспектор Кузін О.О. зазначив, що вона не мала полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ, що також не відповідає дійсності, оскільки в неї є поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ від 09.07.2016 року, але на її заперечення щодо керування транспортним засобом іншою особою інспектором не були прийняті до уваги.

Також під час винесення оскаржуваної постанови інспектором не були взяті до уваги її клопотання щодо допиту свідків та дослідження інших доказів.

На підставі викладеного, ОСОБА_2 вважає, що в її діях відсутній склад правопорушення, просить визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузіна Олексія Олексійовича та скасувати постанову серії ДР № 146973 від 10.07.2016 р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Додатково зазначила, що 09 липня 2016 року вона уклала угоду з власником транспортного засобу DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, про його купівлю. На виконання угоди, вона передала власнику автомобіля задаток, оформила на своє ім'я поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних ТЗ та вони домовилися, що передача решти коштів за автомобіль та передача автомобіля відбудуться в найближчі дні. Ввечері 09.07.2016 року у зв"язку з придбанням автомобіля вона запросила до себе у гості свою подругу ОСОБА_8 з нагоди святкування укладення угоди про купівлю автомобіля. В процесі святкування вона зателефонувала ОСОБА_5 та попросила взяти автомобіль, який вона вже фактичного придбала, приїхати за нею та відвести її з ОСОБА_8 для подальшого святкування у кафе, яка погодилася на її прохання, оскільки мала водійське посвідчення та була у тверезому стані. Після того, як ОСОБА_5 приїхала на автомобілі до місця її проживання, вона сіла на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_8 сіла на переднє сидіння біля водія та поїхали за місцем проживання ОСОБА_8, яка бажала перевдягнутися. Коли вони під'їхали та припаркувалися біля будинку № 69 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі, вона попросила дати їй можливість посидіти за кермом фактично придбаного нею автомобіля. ОСОБА_5 погодилася на її прохання та пересіла на заднє сидіння автомобіля, а вона пересіла на водійське місце, при цьому двигун автомобіля був вимкнений, а ключі ОСОБА_5 забрала із собою та вони були у неї. Після цього, через 2-3 хвилини до автомобіля підійшов поліцейський Кузін О.О., з яким почала спілкуватися через вікно автомобіля та який попросив надати її документи. На прохання поліцейського вона, надала йому свої документи та пояснення, що вона не є водієм автомобіля, а лише пересіла за кермо посидіти, оскільки уклала угоду про його купівлю та не могла нарадуватися цій події. Поліцейський повернув їй її документи та документи на автомобіль. Вона разом із ОСОБА_8 вийшли з автомобілю та попрямували до дому ОСОБА_8 в цей час поліцейський вдруге запропонував надати її документи, але вона знов пояснила поліцейському, що не керувала автомобілем. Проте, поліцейський не бажав слухати її пояснення та перевірити її пояснення, шляхом допиту свідків, які перебували у автомобілі, зазначив, що вона порушила ПДР та запросив пройти до патрульного автомобіля. Під час винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності інспектор відмовився надати протокол про адміністративне правопорушення та докази, які підтвердили факт керування саме нею автомобілем DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1 водій якого здійснив рух автомобілем не вмикаючи сигналу поворотів та не мав полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушила п.2.1 ПДР України, а саме - пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, адміністративного протоколу. Вважає, що за даними правовідносинами інспектор ПП роти 1 батальйону 3 старший сержант поліції м.Запоріжжя Кузін О.О. не правомірно діяв щодо встановлення адміністративного правопорушення, в наслідок чого виніс на її погляд не законну та не обґрунтовану постанову про адміністративне правопорушення.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримала позицію свого довірителя, просила суд позов задовольнити, оскільки інспектор ПП роти 1 батальйону 3 старший сержант поліції м.Запоріжжя Кузін О.О. при складанні постанови про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності допустив ряд порушень КпАП України та Конституції України.

Інспектор патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузін О.О. в судове засідання не з"явився, направив на адресу суду з проханням відкласти розгляд справи у зв"язку з його задіянням до несення служби по охороні громадського порядку у м. Запоріжжі.

Згідно ст. 171-2 ч. 1 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом п'яти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках з урахуванням особливостей розгляду справи суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на п'ять днів.

Частиною ч. 4 ст. 128 КАС України передбачено, що у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про статус суддів» : - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об»єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України та з урахуванням того, що відповідачем при наявності достатнього часу для подання письмових заперечень проти позову та доказів своєї позиції надано лише заяву про відкладення розгляду справи без належного підтвердження причин неявки, взявши до уваги думку позивача та її представника, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторони відповідача та ухвалити по справі рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 знає значний час та вони є подругами. 09 липня 2016 року ОСОБА_2 запросила її до себе у гості з нагоди святкування укладення угоди про купівлю автомобіля «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1. В процесі святкування цієї події у них виникло бажання подивитися автомобіль та поїхати на ньому у кафе. З цією метою ОСОБА_2 зателефонувала своїй знайомій по роботі ОСОБА_5, яка має посвідчення водія, та попросила взяти автомобіль у продавця та приїхати до її будинку. ОСОБА_5 на прохання ОСОБА_2 погодилася та приїхала на зазначеному автомобілі до її будинку. Вона та ОСОБА_2 вийшли з будинку, ОСОБА_2 сіла на заднє сидіння автомобіля, а вона на переднє сидіння біля водія та поїхали до місця її проживання, щоб вона мала можливість перевдягнутися перед поїздкою до кафе. Коли вони під"їхали до будинку № 69 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі, ОСОБА_5 припаркувала автомобіль та вимкнула двигун. Одразу ж після цього ОСОБА_2 стала просити ОСОБА_5 надати їй можливість посидіти на водійському місці вже фактично її автомобіля. ОСОБА_5 пересіла на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_2 пересіла на водійське місце, при цьому ОСОБА_5 ключі від автомобіля у замку запалення не залишила, а забрала їх до своєї кишені, мотивуючи це тим, що ОСОБА_2 у нетверезому стані та з метою недопущення зі сторони ОСОБА_2 дій щодо вгамування спокуси проїхатися за кермом автомобіля. Приблизно через 2-3 хвилини до автомобіля підійшов працівник поліції та попросив ОСОБА_2 надати йому документи. ОСОБА_2 виконала вимоги працівника поліції, надала йому свої документи, які він їй повернув. Далі вони з ОСОБА_2 вийшли з автомобіля та попрямували до неї додому, але поліцейський знов запропонував ОСОБА_2 надати її документи та пройти до патрульного автомобіля, після чого вона бачила, як ОСОБА_2 сіла до патрульного автомобіля, який поїхав разом з ОСОБА_2 Після цього, вона сказала ОСОБА_5, що вони у кафе не їдуть, та направилася додому, а ОСОБА_5 поїхала відганяти автомобіль її власнику, з яким ОСОБА_2 уклала угоду про його купівлю.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 знає на протязі останніх 5-6 місяців та у них робочі стосунки. 09 липня 2016 року ОСОБА_2 ввечері зателефонувала їй та повідомила, що у їхнього спільного знайомого вона фактично придбала автомобіль «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, шляхом укладення попередньої угоди про його купівлю. Також зазначила, що вона разом з подругою ОСОБА_8 святкують цю подію у неї вдома, попросила взяти автомобіль у поки що його власника, під'їхати до її будинку, щоб показати подрузі та відвезти їх з ОСОБА_8 до кафе для продовження святкування. Вона на таке прохання ОСОБА_2 погодилася, поїхала до власника автомобіля, взяла автомобіль та під"їхала до будинку ОСОБА_2 Через деякий час ОСОБА_2 та ОСОБА_8 вийшли з будинку, ОСОБА_2 сіла на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_8 сіла на переднє пасажирське сидіння та вони поїхали до будинку ОСОБА_8, щоб остання перевдягнулася. Під'їхавши до будинку № 69 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі, де мешкає ОСОБА_8, вона припаркувала автомобіль, вимкнула двигун. Одразу ж ОСОБА_2 почала просити її надати можливість посидіти за кермом придбаного нею автомобіля. Вона погодилася, пересіла на заднє сидіння автомобіля, а ОСОБА_2 пересіла на водійське сидіння, при цьому вона забрала ключі від автомобіля з замку запалювання та поклала собі у кишеню. Після цього, приблизно через 2-3 хвилин до автомобіля підійшов поліцейський та попросив ОСОБА_2 надати документи. Надалі вона розмову між ОСОБА_2 не чула, оскільки їй зателефонували на мобільний телефон, вона вділа наушники та почала розмовляли з співрозмовником. Після того, як вона закінчила спілкування ОСОБА_8 повідомила їй про те, що ОСОБА_2 разом з поліцейськими на патрульному автомобілі кудись поїхала, а тому вона пішла додому. Виходячи з того, що поїздка ОСОБА_2 та ОСОБА_8 фактично закінчилася, вона сіла за кермо автомобіля, відігнала його власнику та поїхала по своїм справам.

Свідок ОСОБА_9 у судому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 до ночі з 09 на 10 липня 2016 року не знала, в зазначену ніч вона перебувала у кафе, розташованого біля будинку № 69 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі. Під час перебування у кафе, приблизно о 00-00 годин вона вийшла на вулицю покурити та побалакати по телефону. В процесі перебування на вулиці вона бачила, як біля будинку № 69 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі зупинився автомобіль «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, а приблизно через 2-3 хвилини під'їхало два патрульних автомобіля, після чого з вказаного автомобіля вийшла дівчина, як я дізналася пізніше - ОСОБА_2, вони тривалий час спілкувалися біля автомобіля та потім сіла до патрульного автомобіля і вони поїхали. Про що спілкувалася ОСОБА_2 та поліцейський вона не чула, оскільки розмовляла по телефону, лише бачила зазначений факт.

Приймаючи до уваги пояснення позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови ДР № 146973 про адміністративне правопорушення від 10 липня 2016 року, ОСОБА_2, 10 липня 2016 року о 00 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1, біля будинку № 69 по вулиці Гоголя в м. Запоріжжі, не вмикаючи сигнали поворотів та не маючи полісу обов"язкового страхування, чим порушила вимоги п. 2.15 ПДР України, що є правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 126 КУпАП. (а.с. 5)

Відповідно до ст.288 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова посадової особи по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями визначеними Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Виходячи з правового змісту цих вимог законодавства, передбачено, що даний позов розглядається в порядку і відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Обов'язок по доведені своїх вимог та заперечень покладається на сторони, які зобов'язані довести ці обставини відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення,є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи також вбачається, що у постанові по справі про адміністративне правопорушення, серії ДР №146973, від 10.07.2016 року, винесеної поліцейським ПП роти 1 батальйону 3 старший сержант поліції м.Запоріжжя Кузін О.О., не зазначено жодного доказу, на підставі яких було встановлено наявність у діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення і винність даної особи в його вчиненні.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

У відповідності до ст. 276 Кодексу справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 126 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

В свою чергу, у відповідності до ст. 257 Кодексу протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 3.11. Р. ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 04.10.2013 р. № 950, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3.17 Інструкції протокол та матеріали про адміністративне правопорушення протягом доби надаються посадовій особі, уповноваженій розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративне правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.248 Кодексу України про адміністративне правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували, що позивач перебувала за кермом вищезазначеного автомобіля та нею, як водієм автомобіля, були порушенні Правила дорожнього руху України.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена інспектором з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав ОСОБА_2, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення ДР №146973 інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузіна Олексія Олексійовича від 10 липня 2016 року, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУаАП. не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

Відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності всебічно, повно і об'єктивно не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності та не надав належної оцінки безпосередньо поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За таких обставин, твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог Правил дорожнього руху України заслуговують на увагу.

Доводи, наведені позивачем, знайшли підтвердження під час розгляду справи по суті, дослідженням матеріалів справи, доказами, наданими позивачем, поясненнями позивача, викладеними в позові, відсутністю доказів з боку відповідача, які б спростовували обставини, зазначені ОСОБА_2, в зв'язку з чим постанова про адміністративне правопорушення є безпідставною та необґрунтованою, оскільки, відповідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За цих обставин, оскільки відповідачем не зібрано достатньо доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати у зв'язку із відсутністю в діях позивача складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, ст. ст. 222, 289, 292, 293 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузіна Олексія Олексійовича.

Скасувати постанову ДР №146973 інспектора патрульної поліції 1 батальйону 3 роти УПП м. Запоріжжя ДПП України Кузіна Олексія Олексійовича від 10 липня 2016 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 126 КпАП України в розмірі 425 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

03.08.2016 .