Справа № 816/673/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/673/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Петренко О.В.,

представника позивача Пасюка В.В.,

представників відповідача Шаповаленка О.А., Бігуняка Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2016 року ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі за текстом також - відповідач), з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про стягнення коштів по відшкодуванню витрат на відрядження у сумі 3443,80 грн, стягнення щомісячної премії (за січень лютий 2016 р.) за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 540% від посадового окладу 7182,00 грн; надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років 390,50 грн; одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 за 1 календарний рік 751,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не відшкодовано витрати на службові відрядження за 2015 рік, чим порушено вимоги Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил витрат на службові відрядження в межах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.08.2011 № 530 (надалі Інструкція № 530). Також позивач зазначив, що відповідач не виплатив позивачу грошові виплати, які мають бути виплачені при звільненні згідно наказу № 26 від 26.01.2016, а саме: щомісячна премія (за січень лютий 2016 р.) за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 540% від посадового окладу 7182,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавка за вислугу років 390,50 грн; одноразова грошова допомога по звільненню відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 за 1 календарний рік 751,50 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира взводу БМП з 11.11.2014 по 25.02.2016.

Статтею 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно пункту 1.1 Інструкції № 530, службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням командира або начальника на певний строк в іншу місцевість для виконання службового завдання поза пунктом постійного або тимчасового розквартирування військової частини (підрозділу), у якій військовослужбовець проходить службу.

Для покриття особистих витрат під час відрядження військовослужбовцям здійснюються виплата добових та відшкодування витрат на наймання житлового приміщення, а також на проїзд до місця відрядження та назад

Відрядженому військовослужбовцю відшкодовуються також витрати на оплату податку на додану вартість за придбані проїзні документи та користування в поїздах постільними речами.

Також пунктом 1.16 Інструкції № 530 визначено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), направленим у відрядження одиночним порядком, крім відряджень, зазначених у пунктах 1.23 і 1.24 цієї Інструкції, за кожний день перебування у відрядженні в межах строків, передбачених пунктом 1.5 цієї Інструкції, і за час перебування в дорозі виплачуються добові в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Добові витрати відшкодовуються в єдиній сумі незалежно від статусу населеного пункту.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів від 2 лютого 2011 р. N 98, для державних службовців і працівників підприємств, установ та організацій, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, гранична норма добових витрат у межах України становить 30 грн., а гранична сума витрат на найм житлового приміщення за добу (не більш як) 250 грн.

Крім того, пунктом 5 вищезазначеної постанови передбачено, що підприємства, установи та організації, що направляють працівників у відрядження, забезпечують їх коштами (у разі відрядження за кордон - у національній валюті держави, до якої відряджається працівник, або у вільно конвертованій валюті) як аванс для здійснення поточних витрат. Аванс може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.

Як встановлено судом, всупереч вищезазначеного позивачу під час проходження ним військової служби відповідачем не оплачувались витрати на службові відрядження у 2015 році.

Відповідач в письмових запереченнях зазначив, що витрати на службове відрядження позивача у розмірі 3443,80 грн не підлягають відшкодуванню в сумі 360 грн, оскільки позивачем надано проїзні документи, оформлені з порушеннями, а також в сумі 270 грн, оскільки позивачем не надано звіт про суми використання коштів. В той же час, відповідачем надано до суду копії звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та квитків на проїзд /а. с. 38-39/. Відповідач не надав суду доказів про те, що вказаний звіт з доданими документами не було прийнято. Натомість, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2016 № 1546/32/15/236 заборгованість за 2015 рік відповідача по виплаті витрат на службові відрядження перед позивачем складає 3443,80 грн, що фактично вказує про визнання відповідачем вказаної заборгованості перед позивачем.

Доказів, які б спростовували доводи позивача стосовно невиплати коштів на відрядження у сумі 3443,80 грн, відповідач суду не надав. Представники відповідача в судовому надали пояснення про відсутність заперечень в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості на відрядження в сумі 3443,80 грн. А тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення щомісячної премії (за січень лютий 2016 р.) за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 540% від посадового окладу 7182,00 грн; надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років 390,50 грн; одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 за 1 календарний рік 751,50 грн, що виплачуються при звільненні, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 № 26 вирішено сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 № 2-рс у запас, вважати, що справи та посаду здав та з 27.01.2016 вибув у основну відпустку за 2016 рік, терміном 30 діб по 25.02.2016. Також, вказаним наказом вирішено виплати ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 25.02.2016 щомісячну премію за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 540% від посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років /а. с. 21/. Вказані виплати не були виплачені позивачу, що також не заперечується відповідачем.

Відповідач у ході судового розгляду справи зазначив, що вказані вище виплати були помилково зазначені в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 № 26. Відповідач надав обґрунтовані пояснення, з чим погоджується суд, що в період з 01.01.2016 по 25.02.2016 ОСОБА_1 мав право на такі види грошового забезпечення:

Відповідно до п. 2 наказу Міністра оборони України «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році від 27.01.2016 року № 44 (зі змінами внесеними від 08.02.2016 року № 60) (далі по тексту - Наказ № 44) грошове забезпечення військовослужбовцям нараховується та виплачується в поточному місяці за минулий до 20 числа щомісячно.

Відповідно до Додатку 24 до постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 7 листопада 2007 р. № 1294 (далі по тексту - Постанова) оклад за військове звання сержант становить 45 грн. Тобто за січень позивачу, який має військове звання сержанта, нараховано та виплачено 45 грн.

Відповідно до підпункту 37.1.1. пункту 37.1 розділу XXXVII Інструкції оклад за військове звання виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно. Оскільки позивача було виключено зі списків особового складу 26.02.2016, то в лютому 2016 позивач мав право отримати оклад за військове звання за період з 01.02.16 - 25.02.16 (25 днів). Отже за лютий 2016 року позивачу було нараховано та виплачено оклад за військове звання у розмірі 38,79 грн ((45 грн / 29 днів)*25 днів).

Усього за січень лютий 2016 року позивачу було виплачено оклад за військове звання у розмірі 83,79 грн.

Відповідно до п. 4.2 розділу IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (далі по тексту - Інструкція) особам сержантського складу, які проходять військову службу за контрактом, призначеним на посади, що підлягають комплектуванню відповідною категорією військовослужбовців, посадові оклади виплачуються залежно від займаних посад і тарифних розрядів які передбачаються у штаті військової частини. В штаті військової частини за посадою командир відділення передбачено VI тарифний розряд. Відповідно до Додатку 6 до Постанови VI величина мінімального тарифного розряду - 645 грн, а максимального - 685 грн., відповідно до п.4.3 розділу IV Інструкції наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2016 року №28 на 2016 рік встановлено мінімальний посадовий оклад у розмірі 645 грн. Отже за січень 2016 року позивачу належало до виплати тарифний розряд у розмірі 645,00 грн.

Відповідно до підпункту 37.1.1. пункту 37.1 розділу XXXVII Інструкції посадовий оклад виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно. Оскільки позивача було виключено зі списків особового складу 26.02.2016, то в лютому 2016 позивач мав право отримати тарифний розряд за період з 01.02.16 - 25.02.16 (25 днів), тобто за період з 01.02.16 - 25.02.16.

Отже за лютий 2016 року позивачу було встановлено та виплачено тарифний розряд у розмірі 556,03 грн ((645 грн / 29 днів)*25 днів).

Усього за січень лютий 2016 року позивачу було виплачено тарифний розряд у розмірі 1201,03 грн.

Відповідно до Додатку 29 до Постанови військовослужбовцю з вислугою від 2 до 5 років виплачується надбавка у розмірі 10 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням. Отже за січень 2016 року позивачу належала до виплати надбавка до посадового окладу у розмірі 69,00 грн ((45 грн окладу за військове звання + 645 грн посадового окладу)* 10%).

Відповідно до пункту 13.3 розділу XIII Інструкції під час обчислення вислуги років для виплати військовослужбовцям надбавки за вислугу років закінченням проходження військової служби вважається день, з якого наказом командира військової частини військовослужбовець виключений зі списків особового складу військової частини. Оскільки позивача було виключено зі списків особового складу 26.02.2016, то в лютому 2016 позивач мав право отримати надбавку до посадового окладу за період з 01.02.16 - 25.02.16 (25 днів), тобто за період з 01.02.16 - 25.02.16.

Отже за лютий 2016 року позивачу було встановлено та виплачено надбавку до посадового окладу у розмірі 59,48 грн ((38,79 грн. окладу за військове звання в лютому 2016 року + 556,03 грн посадового окладу за лютий 2016 року)*25 днів)

Усього за січень лютий 2016 року позивачу було виплачено надбавку у розмірі 128,48 грн.

Позивач у письмових поясненнях не погодився з розміром грошового забезпечення за лютий 2016 року, тобто за час перебування ОСОБА_1 у основній відпустці за 2016 рік терміном на 30 діб (з 27.01.16 по 25.02.16). Так, на думку позивача, військовою частиною грошове забезпечення виплачене не у повному обсязі. Позивач зазначив, що у відповідності до п.1.2. вище наведеної інструкції, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Позивач наголошував на тому, що відповідачем за період перебування ОСОБА_1 у відпустці з наступним звільнення виплачено лише оклад за військове звання, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, і то лише за 25 днів, а не за 30 як передбачено п.37.5 Інструкції. Також, на думку позивача, військовою частиною протиправно не було виплачено позивачу за період з 27.01.16 по 25.02.16 премію за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 540% від посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від посадового окладу.

Так, відповідно до п. 37.5. розділу XXXVII Інструкції особам сержантського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим з військової служби за станом здоров`я, яким щорічна основна відпустка за поточний рік не надавалася, на їх бажання надається відпустка з наступним звільненням з військової служби та виплачується грошове забезпечення тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - за 30 календарних днів.

Стосовно виплати позивачу надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% від (оклад за військове звання + посадовий оклад + надбавка за вислугу років) суд зазначає таке. Відповідно до пункту 15.12 розділу XV Інструкції виплата військовослужбовцю надбавки за виконання особливо важливих завдань припиняється з дня, наступного за днем звільнення від обов`язків за посадою. Оскільки позивача було звільнено 26.01.2016, а з 27.01.2016 позивач вибув у відпустку, то право на отримання надбавки за виконання особливо важливих завдань виникає у позивача в 2016 року за період з 01.01.2016 по 26.01.2016, тобто на момент виконання позивачем посадових обов`язків.

За січень 2016 року позивачу було виплачено надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 318,29 грн ((45 грн (оклад за військове звання) + 645 грн (посадовий оклад) + 10% (надбавка за вислугу років)*50%)/31день) *26 днів)

Позивач в письмових поясненнях зазначив, що відповідач, в порушення наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 № 26 не здійснив нарахування та виплату ОСОБА_1 премії за період з 01.01.2016 по 25.02.2016 за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 540% від посадового окладу. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 31.2 розділу XXXI Інструкції розмір премії установлюється за рішенням Міністра оборони України. Розмір премії військовослужбовцям з 01 січня 2016 року встановлено наказом Міністра оборони України № 44 від 27.01.2016 /а. с. 59-61/. Керуючись пунктом 2 Наказу № 44 військовослужбовцям на посадах сержантського складу, яким встановлено посадовий оклад за VI тарифним розрядом, премія встановлюється в розмірі 515 відсотків посадового окладу. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2016 року №28 /а. с. 56-58/ встановлено мінімальний посадовий оклад у розмірі 645 грн за VI тарифним розрядом, тому розмір премії має становити 515 %.

Також, представник відповідача у ході судового розгляду справи зазначив, що в наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 № 26, на який посилається позивач як на підставу для виплати йому щомісячної премії у розмірі 540% від посадового окладу, надбавки за виконання особливо важливих завдань, було допущено помилку в розмірі премії. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2016 № 228 було внесено зміни до наказу № 26 від 26.01.2016, а саме: визначено розмір щомісячної премії за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 515% від посадового окладу.

Відповідно до пункту 31.8 розділу XXXI Інструкції премія виплачується до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою. Оскільки позивача було звільнено 26.01.2016, а з 27.01.2016 позивач вибув у відпустку, то право на отримання надбавки за виконання особливо важливих завдань виникає у позивача в 2016 року за період з 01.01.2016 по 26.01.2016, тобто на момент виконання позивачем посадових обов`язків.

За січень 2016 року позивачу було виплачено премію у розмірі 2785,98 грн (((645 грн (посадовий оклад) * 515%)/31 день)*26 днів).

Стосовно виплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% від (оклад за військове звання + посадовий оклад + надбавка за вислугу років + надбавка за виконання особливо важливих завдань + премія) з 01.01.2016 по 26.01.2016 відповідач зазначив, що відповідно до підпункту 2.2 пункту 2 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року №595, щомісячна грошова винагорода виплачується в розмірі до 60 % грошового забезпечення. Відповідно до пункту 4 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.11.2010 року №595 щомісячна додаткова грошова винагорода виплачується до дня звільнення від виконання обов`язків за посадами включно.

Оскільки позивача було звільнено 26.01.2016, а з 27.01.2016 позивач вибув у відпустку, то право на отримання щомісячної додаткової грошової винагороди виникає у позивача в 2016 року за період з 01.01.2016 по 26.01.2016, тобто на момент виконання позивачем посадових обов`язків.

За січень 2016 року позивачу було виплачено щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 2244,51 грн (45 грн (оклад за військове звання) + 645 (посадовий оклад) + 69 грн (надбавка за вислугу років) + 379,50 грн (надбавка за виконання особливо важливих завдань) + 3321,75 грн (премія 645 грн * 515%))*60%/31*26 день).

Відповідно до пункту розділу XXXVIII Інструкції Особам сержантського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 №26 виплатити одноразової грошової допомоги по звільненню за 1 календарний рік виходячи з розрахунку: (45 грн (оклад за військове звання) + 645 грн (посадовий оклад) + 69 грн (надбавка за вислугу років) +379,50 грн (надбавка за виконання особливо важливих завдань) + 3321,75 грн (премія))* 1рік*50%=2230,12 грн.

Усього позивачу за 2016 рік нараховано грошове забезпечення при звільненні у розмірі 8992,20 грн (83,79 грн + 1201,03 грн + 128,48 грн + 318,29 грн + 2785,98 грн + 2244,51 грн + 2230,12 грн.

Також, відповідач у письмових запереченнях зазначив, що з позивача було утримано 1239,79 грн (утримання за вартість обмундирування), 134,88 грн. (військовий збір 1,5%), 1618,60 грн (податок на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби).

З урахуванням утриманих коштів розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 при звільненні становив 5998,93 грн. Вказані кошти були перераховані на картковий рахунок позивача, що підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 /а. с. 32/.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2016 № 228, яким було внесено зміни до наказу № 26 від 26.01.2016, вирішено виплатити ОСОБА_1

- за період з 01.01.2016 по 25.02.2016 - оклад за військовим званням з розрахунку 45 грн на місяць, посадовий оклад з розрахунку 645 грн на місяць, надбавку за вислугу років в розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням;

- за період з 01.01.2016 по 26.01.2016 щомісячну премію за особистий вклад у загальні результати служби у розмірі 515% від посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років, щомісячну додатку грошову винагороду в розмірі 60% грошового забезпечення /а. с. 90/.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно нарахував та виплатив позивачу грошове забезпечення при звільненні у розмірі 5998,93 грн, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) витрати у зв`язку зі службовими відрядженнями в розмірі 3443 (три тисячі чотириста сорок три) гривні 80 (вісімдесят) копійок за 2015 рік.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.
Повний текст постанови виготовлено 09 серпня 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський