Справа № 814/4207/15
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/4207/15

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Крусяна А.В.,

при секретарі судового засідання Макогон С.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Горохівської С.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

В С Т А Н О В И Л А :

27.11.2015р. ФОП ОСОБА_4 звернулась з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - ДПІ) про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 30.10.2015р. № 000096/20-21 за порушення вимог ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», яке виразилось у продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що факт продажу у кафе-барі, розташованому в АДРЕСА_1, Жовтневого району Миколаївської області, де позивач здійснює підприємницьку діяльність, тютюнових виробів неповнолітній особі не підтверджені належними доказами. Так, ОСОБА_5, яка нібито продала цигарки неповнолітньому, продавцем не працює, а є лише прибиральницею. Копію протоколу про адміністративне правопорушення не отримувала, на засіданні адмінкомісії не була, тому своєчасно не оскаржила протиправні дії посадових осіб. Пояснення неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо продажу ОСОБА_6 цигарок не ґрунтуються на реальних подіях, протоколи допиту ними не підписувались. Вважаючи, що рішення про застосування до неї штрафних санкції прийнято в порушення вимог закону, позивач просила його скасувати.

Відповідач заперечував проти позову, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення у спосіб та в межах повноважень, в зв'язку з чим просив у позові відмовити.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ від 30.10.2015р. № 000096/20-21.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, податковий орган звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про відмову у позові.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приймаючи постанову про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності належними доказами вини позивача у порушенні ст.15-3 Закону України від 19.12.1995 № 481/95 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95), тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Закон № 481/95-ВР визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно з вимогами пункту 2 частини першої статті 153 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Відповідно до частини четвертої статті 15-3 зазначеного Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У частині другій статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб'єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Частиною 4 ст.17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95) визначено компетенцію органів, уповноважених застосовувати штрафні санкції за порушення норм цього Закону. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону № 481/95, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Таким чином, контролюючий орган повинен визначити суму грошових зобов'язань за штрафними санкціями платникові податку в тому разі, якщо таким платником порушено норми законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідний орган.

Зазначене поширюється також і на санкції за порушення норм законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки контроль за дотриманням відповідних норм покладено на органи доходів і зборів України.

За обставинами справи 30.10.2015р. Головним управлінням ДФС в Миколаївській області прийнято рішення № 000096/20-21 про застосування до ФОП ОСОБА_4 фінансових санкцій в розмірі 6 800 грн. за продаж тютюнових виробів неповнолітній особі 09.04.2015р. у кафе-барі, розташованому в АДРЕСА_1, Жовтневого району Миколаївської області, де позивач здійснює підприємницьку діяльність.

Підставою для прийняття рішення стали матеріали перевірки Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області від 14.04.2015р., якими встановлено недотримання ФОП ОСОБА_4 вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Така підстава для прийняття оскаржуваного рішення передбачена абз.4 п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабміну України від 02.06.2003р. № 790.

Факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі на час складання матеріалів підтверджувався:

- поясненнями ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому продана пачка цигарок "LD" приблизно за 12,5 грн., допитаного у присутності педагога - директора Калинівської школи ОСОБА_8,

- поясненнями ОСОБА_7, 27.04.1998р.н., який був присутній при покупці ОСОБА_6 пачки сигарок у барі ПП "Антинескул", що знаходиться в с.Калинівка на розі вул..Фрунзе та Кірова, також допитаного у присутності педагога - директора Калинівської школи ОСОБА_8,

- поясненнями продавця ОСОБА_5, яка не заперечувала факт роботи продавцем в барі ПП "Антинескул",

- протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 14.04.2015р. відносно ОСОБА_5, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а саме, за продаж 09.04.2015р. пачки сигарет "LD" неповнолітньому ОСОБА_6,

- протоколом № 2 від 10.06.2015р. засідання адміністративної комісії при виконкому Калинівської сільської ради, з якого вбачається про прийняте рішення про попередження ОСОБА_5 про відповідальність за продаж неповнолітнім тютюнових виробів та спиртовмісних напоїв.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що відповідачем доведений належними та допустимими доказами факт продажу ОСОБА_5 у кафе-барі, де позивач здійснює підприємницьку діяльність, 09.04.2015р. тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_6

Тому судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення ДПІ про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_4 є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в зв'язку з чим не підлягає скасуванню.

Доводи позивача, про фальсифікацію матеріалів перевірки оперуповноваженим Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_9, з якими погодився суд першої інстанції, судова колегія вважає безпідставними та недоведеними, враховуючи наступне.

Так, позивач зазначає, що особисто здійснювала функції продавця у власному барі, розташованому в АДРЕСА_1, Жовтневого району Миколаївської області, та ОСОБА_5 за віком та станом здоров'я не могла виконувати ці обов'язки. Опитуючи ОСОБА_5 та складаючи протокол про адміністративне правопорушення, оперуповноважений скористався необізнаністю літньої жінки та дав підписати їй чисті аркуші паперу.

Вказані пояснення позивача спростовуються письмовими поясненнями, відібраними дільничним інспектором від ОСОБА_5 14.04.2015р., які засвідчені не лише підписами останньої на кожному аркуші наданих пояснень, а і власноручно складеними зауваженнями до них, що з її слів записано вірно та нею прочитано (а.с.33).

Крім того, ОСОБА_5 у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного 14.04.2015р. відносно неї за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, підписалась як особа, яка притягується до відповідальності; про відсутність в неї заяв та клопотань; а також у графі про отримання другого примірника протоколу (а.с.32).

До того ж, ОСОБА_5 пояснювала, що продала хлопцям лише каву, про продаж цигарок не пам'ятає, що підтверджує обставини виконання ОСОБА_5 09.04.2015р. обов'язків продавця.

Питання притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності розглядалось адміністративною комісією при виконкомі Калинівської сільської ради 10.06.2015р. В зв'язку із наявністю підстав, що пом'якшують відповідальність, в тому числі щире каяття ОСОБА_5, комісія прийняла рішення про попередження правопорушниці без застосування штрафу.

Той факт, що адмінкомісією рішення щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності викладено у формі протоколу засідання, а не у формі постанови, не спростовує факт наявності рішення повноважного органу.

Судова колегія зазначає, що окремі дефекти форми рішення державного органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Спірне рішення прийняте державним органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення, ОСОБА_5 вказане рішення не оспорювалось, а тому відсутні підстави вважати його неправомірним, навіть у разі, коли не дотримано окремих положень щодо його форми.

Судова колегія критично відноситься до пояснень, наданих свідками в ході розгляду справи судом першої інстанції, та вважає, що вони надані з метою звільнення позивача від відповідальності за порушення Закону № 481/95.

Оцінюючи викладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення ДПІ про застосування фінансових санкцій від 30.10.2015р. № 000096/20-21.

Невірна правова оцінка судом першої інстанції обставин по справі призвела до ухвалення помилкового судового рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.202 КАС України судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким в задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,202,205,207,254 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у позові фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян