Справа № 804/2729/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 р. Справа № 804/2729/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "Керуюча компанія Нікаелектромонтаж" про стягнення заборгованості, -
Представник позивача надіслав до суду клопотання з проханням розглянути позов за його відсутності, в порядку письмового провадження.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідачем не було подано письмових заперечень на позов чи доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.
Ухвалою суду від 15.06.2016р. відповідно до ч.6 ст.128 КАС України справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20267954 станом на 16.03.2016р. Приватне підприємство "Керуюча компанія Нікаелектромонтаж" зареєстрована 11.09.2000р. та перебуває на податковому обліку у Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник податків, зборів та обов'язкових платежів.
Згідно з договором №050820151 від 05.08.2015р. «Про визнання електронних документів» відповідач подає податкову звітність в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису телекомунікаційного зв'язку.
З метою вручення вищезазначеного акту перевірки працівники позивача здійснили вихід за юридичною адресою відповідача, проте його вручення було неможливим, у зв'язку з відсутністю посадових осіб за місцезнаходженням. На підставі цього було складено Акт № 63/22-02 від 10.07.2015р. про неможливість вручення для ознайомлення та підписання акту виїзної позапланової перевірки, копія якого наявна в матеріалах справи.
В зв'язку з вищевикладеним позивач направив Акт позапланової документальної невиїзної перевірки №601/22-02/31102544 разом із листом №9338/10/04-07-22-02-09 від 13 липня 2015р. шляхом поштового зв'язку та отриманий відповідачем, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
В зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань з податку на прибуток, відповідачу відповідно до п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України була нарахована пеня в розмірі 227,86 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком пені по податку на прибуток станом на 21.04.2016р.
Таким чином, зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань з податку на прибуток податковий борг відповідача складає 2025,28 грн. (в т.ч. 227,86 грн.).
Відповідачем до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області була подана податкова декларація з плати за землю (земельний податок) за 2015 рік, згідно якої сума податкового зобов'язання по платежу «земельний податок» складає 1185,85 грн. (за січень 2015р. по листопад 2015 р. по 98,82 грн., за грудень 2015 року - 98,83 грн.)
Із матеріалів справи вбачається, що за обліковими даними Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідачем не сплачено суму узгодженого грошового зобов'язання по платежу «земельний податок» у розмірі 296,47 грн., а саме: - за жовтень 2015 р. у сумі 98,82 грн., за листопад 2015р. у сумі 98,82 грн., за грудень 2015 р. - 98,83 грн.
Проте в картці особового розрахунку платника по вищевказаній декларації наявна переплата на суму 36,49 грн.
В зв'язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов'язань по платежу «земельний податок», відповідачу відповідно до п.п.129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України була нарахована пеня у розмірі 7,33 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком пені по податку на прибуток станом на 21.04.2016р.
Таким чином, у зв'язку з несплатою узгоджених грошових зобов'язань по платежу «земельний податок» новостворений податковий борг відповідача з урахуванням наявної переплати складає 267,31 грн. (в т.ч. пеня 7,33 грн.).
На підставі ст.59 Податкового кодексу України Нікопольською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області відповідачу сформовано податкову вимогу від 27.11.2013 року № 182-15 на суму 121723,36 грн., яка була надіслана на адресу відповідача шляхом поштового зв'язку та отримана ним, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Доказів оскарження в адміністративному чи судовому порядку вимоги відповідачем не надано.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктами 9.1.1. та 9.1.3. передбачено, що податок на додану вартість і податок на прибуток належать до загальнодержавних податків.
Відповідно до п. п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений ним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Підпунктом 14.1.147. п. 14.1. ст. 14 ПК України передбачено, що плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно вимог п.15.1. ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно із п. п. 16.1.4 іі.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 20.1.19. п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску.
Відповідно до п.п.20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Статтею 36 ПК України встановлено податковий обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок платника податків виникає за кожним податком та збором.
Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подасться платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якою здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми, доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (ст. 46 ПК України).
Згідно з п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Відповідно до п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за. останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Згідно ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п.57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), таз інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків у відповідності із п. 87.2 ст. 87 ПК України, є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Пунктом 87.9. ст. 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з п.95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових, внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Згідно п. п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України, пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу.
Пунктом 137.1 ст. 137 ПК України передбачено, що податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Згідно ст. 269 ПК України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Статтею 270 ПК України передбачено, що об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Відповідно до ст. 271 ПКУкраїни, базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Так, у відповідності до ст.285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року.
Відповідно до п. 286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 01 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Згідно до п.287.3 ст.287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за. Останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Враховуючи викладене, суд вважає, що факт порушення відповідачем вимог податкового законодавства України доведений.
Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням відсутності заперечень, з огляду на наявність боргу з податку на додану вартість, з земельного податку та податку на прибуток, суд доходить висновку, що позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "Керуюча компанія Нікаелектромонтаж" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір за звернення до суду із даним адміністративним позовом стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
Адміністративний позов Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "Керуюча компанія Нікаелектромонтаж" про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Н.В. Турлакова