Справа № 808/1148/16
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року о/об 10 год. 13 хв.Справа № 808/1148/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Фарт» до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання недійсною та скасування постанови,

за участю представників:

від позивача - Сивков Ю.С.

(діє на підставі довіреності № 02/16 від 25.04.2016 року)

від відповідача - Грамчук М.О.

(діє на підставі довіреності №4 від 01.07.2016 року)

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов від Приватного підприємства «Фарт» (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати недійсним та скасувати Постанову «Про накладення стягнень, передбачених Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» за № 000014, прийняту 25 березня 2016 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області щодо застосування до Приватного підприємства «Фарт» фінансової санкції у вигляді штрафу у сумі 9800 гривень 00 копійок.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами проведеної позапланової перевірки посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області були встановлені порушення позивачем Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», а саме: встановлено куріння кальянів. Позивач вказує на те, що відповідачем не було взято до уваги, що в приміщенні де встановлені, на думку відповідача, порушення існує зона визначена для куріння з відповідними наклейками. Також відповідачем було проведено перевірку та складання Акту з численними порушеннями діючого законодавства України. З урахуванням вищезазначеного позивач вважає дії Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» протиправними та просить скасувати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області № 000014 від 25 березня 2015 року про накладання штрафу за порушення вимог Закону України №2899-ІV «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», якою до позивача застосовано штраф у розмірі 9 800 грн. за вищезазначені порушення.

В судовому засіданні 27 липня 2016 року представник позивача позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях, відповідно до яких зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до направлення № 000050 від 18 березня 2016 року доручено здійснити державний контроль головними спеціалістами Пакеті Едуарду Вікторовичу та Вагіс Тимофію Володимировичу, якими безпосередньо здійснена перевірка позивача, що підтверджується актом № 000050 від 22 березня 2016 року. Відсутність інших посадових осіб при здійснені державного контролю, які зазначені у направленні, не суперечить вимогам частини 5 статті 7, абзац 3 статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а зазначення в Акті конкретного часу початку перевірки та її закінчення не передбачено формою №1 «Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів», затвердженої наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 11 січня 2012 року № 24, що спростовує доводи позивача про необхідність визнання у який саме час представниками відповідача було встановлене порушення діючого законодавства з боку позивача. В Акті міститься інформація про заклад ресторанного господарства Приватне підприємство «ФАРТ», ідентифікаційний код юридичної особи 19267220, кафе «Парк Авеню», за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 87А. Згідно з пунктом 9 частини 2 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів у приміщеннях закладів ресторанного господарства. Тобто, куріння заборонено будь - ким, у будь - який час та будь - якому приміщеннях закладів ресторанного господарства.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 27 липня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини справи, дослідивши інші наявні у справі докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне підприємство «Фарт» зареєстроване, 28 січня 1992 року як юридична особа за адресою: 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Трегубенка, буд.11 кв. 9, ідентифікаційний код 19267220.

22 березня 2016 року на підставі звернення громадянина ОСОБА_6 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області на підставі направлення №000050 від 18 березня 2016 року, згоди Держспоживінспекції України № 654-8-7/7 від 16 березня 2016 року, відповідно до статей 5, 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно наказу № 36 від 18 березня 2016 року проведено позапланову перевірку Кафе «Парк Авеню» Приватного Підприємства «ФАРТ», розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 87А, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів № 000050.

Під час перевірки встановлено порушення позивачем статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», а саме: куріння кальянів у приміщеннях закладу ресторанного господарства.

За результатами проведеної перевірки складено Акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів №000050 від 22 березня 2016 року, який підписаний адміністратором кафе «Парк авеню» - ОСОБА_7

На підставі акту перевірки №000050 від 22 березня 2016 року, Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області винесено постанову №000014 від 25 березня 2016 року про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», якою за куріння кальянів у приміщеннях закладу ресторанного господарства до Приватного підприємства «ФАРТ» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 9 800 грн.

Постанова №000014 від 25 березня 2016 року отримана уповноваженою директором Приватного підприємства «ФАРТ» Лебедєвим С.В., 25 березня 2016 року.

Не погоджуючись з винесеною постановою №000014 від 25 березня 2016 року про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» позивач звернувся до суду з вимогами про її скасування.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров'я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров'ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання визначає Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» № 2899-IV від 22 вересня 2005 року.

Статтею 19 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» визначено, що державний контроль за дотриманням положень цього Закону здійснюють відповідні центральні органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених законом.

Разом з тим, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, а також встановлює права споживачів, та визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів встановлює Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12 травня 1991 року.

Відповідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право у числі іншого накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відповідач у справі є органом владних повноважень, якому чинним законодавством надані владні управлінські функції у сфері захисту прав споживачів.

Статтею 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» визначений вичерпний перелік обмежень щодо реалізації (продажу) та вживання тютюнових виробів.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» куріння тютюнових виробів - дії, що призводять до згорання тютюнових виробів, у результаті чого утворюється тютюновий дим, який виділяється в повітря та вдихається особою, яка їх курить.

Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення»).

Абзацом одинадцятим частини 2 статті 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» встановлено, що за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, застосовує фінансові санкції до суб'єктів господарювання у разі розміщення попільничок або куріння у приміщеннях закладів ресторанного господарства у розмірі від однієї тисячі гривень до десяти тисяч гривень.

Таким чином, обставиною, яка в обов'язковому порядку підлягає встановленню при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій, що передбачені абзацом одинадцятим частини 2 статті 20 зазначеного Закону, є встановлення факту куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів у приміщеннях закладів ресторанного господарства.

Так, судом встановлено, що позапланова перевірка проведена на підставі звернення (вх. № 654-8-7/7 від 16 березня 2016 року) громадянина ОСОБА_6 щодо здійснення державного контролю за додержанням Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» у кафе «Парк Авеню», оскільки в закладі здійснюється куріння кальяну, дим якого розповсюджується по всій території кафе, що є не припустимим у приміщенні закладу ресторанного господарства.

Позивач зазначає що приписами пункту 3.10. «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства» № 219, від 24 липня 2002 року, у закладах (підприємствах) ресторанного господарства (незалежно від типу і класу) для осіб, які не курять, відводиться не менше ніж половина площі громадських місць цих закладів, розміщеної так, щоб тютюновий дим не поширювався на цю територію. На території для осіб, які не курять, персоналу та споживачам забороняється куріння будь-яких тютюнових виробів, а також розміщення попільничок. У разі відведення суб'єктом господарської діяльності спеціальних місць для куріння ці місця мають бути обладнані витяжною вентиляцією або іншими засобами для видалення тютюнового диму, а також розміщена в куточку споживача наочна інформація про розташування таких місць та про шкоду, яку завдає здоров'ю людини куріння тютюнових виробів.

Частиною 4 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», передбачено, що у місцях та закладах, де куріння заборонено, має бути розміщена наочна інформація, яка складається із графічного знака про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння заборонено». В ході проведення перевірки відповідачем встановлено факт куріння кальянів, а також відсутність інформації, яка складається із графічного знаку про заборону куріння та тексту такого змісту: «Куріння заборонено».

Посилання позивача на відсутність в Акті фіксації будь - яких осіб які курили кальян, не спростовує факт наявності правопорушень зазначених у постанові, у зв'язку з тим, що знайшло своє відображення на відео доказах, яке було надано суду разом із документами.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» забороняється куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів зокрема у приміщеннях закладів ресторанного господарства.

Частиною 1 статті 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідачем доведено факт куріння кальяну у приміщенні кафе «Парк Авеню», що підтверджується відеодоказами.

Разом з тим, позивачем у судовому засіданні не заперечувався факт наявності у приміщенні ресторанного господарства кафе «Парк Авеню» спеціально відведеного місця для куріння кальянів.

Суд звертає увагу позивача на те, що у розглядуваному випадку не може бути застосовано правила частини 2 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» відповідно до якої зазначено, що забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, куріння тютюнових виробів: 1) у приміщеннях підприємств, установ та організацій усіх форм власності; 2) у приміщеннях готелів та аналогічних засобів розміщення громадян; 3) у приміщеннях гуртожитків; 4) в аеропортах та на вокзалах, оскільки частиною 1 статті 13 вищевказаного Закону визначено вичерпний перелік де куріння заборонено.

Судом встановлено, що відповідно до плану-креслення приміщення №11 площею 11,9 м.кв. (місце для куріння кальянів) знаходиться у приміщенні Кафе «Парк Авеню» Приватного Підприємства «ФАРТ», розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Леніна, 87А, а відтак є невід'ємною частиною приміщення ресторанного господарства.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, враховуючи, що кальян - засіб для куріння, суд приходить до висновку, що позивачем не спростовані виявлені відповідачем порушення пункту 9 частини 2 статті 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення», а відтак постанова Інспекції з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області №000014 від 25 березня 2016 року про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

Згідно з частини 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, в межах наданих йому законом повноважень виніс законну та обґрунтовану постанову про застосування до позивача фінансових санкцій, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Згідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позовних вимог судові витрати на користь позивача не присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов