Справа № 318/2443/15-а
Суддя: Васильченко В. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 318/2443/15-а
Номер провадження №2-а/318/88/2015
ПОСТАНОВА

29.09.2015 року м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Камянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2015 року до Камянсько-Дніпровського районного суду надійшов вищевказаний адміністративний позов ОСОБА_1 в якому позивачка зазначала, що 07.092015 року вона звернулася до субєкта владних повноважень з письмовою заявою в якій просила надати згоду нотаріальному органу на посвідчення договору дарування її доньці ОСОБА_3 07.09.2015 року вона отримала лист відповідача зі змісту якого на думку позивачки, останній протиправно бездіє. Бездіяльність відповідача фактично позбавляє її дитину отримати в дар від зацікавленої особи у приватну власність житло і тому є протиправне. Позивачка просила суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача і зобовязати його своїм розпорядженням надати дозвіл нотаріальному органу на реєстрацію договору дарування житла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зацікавленими особами; визнати протиправними бездіяльність відповідача який протиправно ухилився надати відповідь на питання в заяві, а саме, повідомити позивачку письмово про те, чи передбачено ст. 177 Сімейного кодексу України необхідність згоди органу опіки і піклування на отримання малолітньою дитиною у дар ОСОБА_3 житла по нотаріально посвідченому договору, тобто забезпечення дитини власним житлом; визнати протиправним дії відповідача, який у своєму листі спотворює обставини і надумав обставини про які вона не згадує в заяві; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно посилається на Закон України про основи захисту безпритульних та бездомних; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно протиправно вказує у листі про те, що нібито необхідна згода органу опіки і піклування на дар дитині житла в якому вона знаходиться; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно спотворив зміст ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства»; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно придумав без посилання на норми права, а значить, протиправно у своєму листі з метою бездіяти, витребовує у неї копію документу на житло, яке буде подароване на імя малолітньої дитини та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно без посилання на норму права вимагає у позивачки копію свідоцтва про укладання або розірвання шлюбу між батьками; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно та протиправно вимагає у неї для надання згоди на дар дитині житла, зацікавленою особою копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно в порушення положення ч. 6 ст. 177 СК України стверджує, що при вчинені одним з батьків правочину, тобто нею щодо майна малолітньої дитини ОСОБА_3, у якої ніякого майна немає, вважається, що він діє за згодою другого з батьків; визнати протиправними дії відповідача, який у своєму листі безпідставно на сторінці 4 і 5 свого листа безпідставно застосував та вказав п. 66 Порядку провадження органом опіки і піклування діяльності, пов'язаної з захистом прав дитини до її заяви та незаконно стверджує, що дитина ОСОБА_3 має житло і тому необхідно погодження органу опіки і піклування на дарування їй житла зацікавленою особою, і необхідний для цього перелік документів.

28.09.2015 року позивачка надала до суду уточнену позовну заяву в якій просила: визнати протиправною бездіяльність відповідача при розгляді її заяви від 07.09.2015 року щодо надання дозволу на отримання в дар житла малолітній дитині видати розпорядження та зобовязати відповідача надати їй дозвіл на підписання в нотаріальному органі договору дарування житла ОСОБА_3 зацікавленими особами. Інші позовні вимоги позивачка вважає несуттєвими, просить їх не розглядати.

В судовому засіданні представник позивачка адвокат ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав, підтвердив обставини, які викладені у позові, просив уточнені вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представниця відповідача ОСОБА_5 у задоволенні заявлених вимог просила відмовити у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 07.092015 року ОСОБА_1 звернулася до субєкта владних повноважень з письмовою заявою, в якій просила надати згоду нотаріальному органу на посвідчення договору дарування її доньці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2

Листом № 2352/01-01-23 від 07.09.2015 р. за підписом голови Камянсько-Дніпровської РДА ОСОБА_2 заявниці було надано обґрунтовану відповідь з посиланням на відповідні нормативні акти.

В силу приписів ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Камянсько-Дніпровська РДА як орган опіки та піклування не може своїм розпорядженням надати дозвіл нотаріальному органу на реєстрацію договору дарування житла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зацікавленими особами так як прийняття такого розпорядження суперечить ст. 177 Сімейного кодексу України - дозвіл на вчинення правочину надається батькам малолітньої дитини.

Позивачка 07.09.2015 р. зверталася з заявою до голови райдержадміністрації щодо письмового повідомлення проте, «чи передбачено ст. 177 СК України необхідність згоди органу опіки та піклування на отримання малолітньою дитиною у дар ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, житла по нотаріально посвідченому договору» у випадку, якщо така згода органу опіки та піклування необхідна, просила надати таку згоду нотаріальному органу. До заяви надала документи, які на її власний розсуд, є вичерпними для прийняття рішення органу опіки та піклування, а саме: копію свідоцтва про народження дитини, копію свого паспорту, копію довідки про склад сім»ї, витяг із ст. 177 СК України.

Поряд з цим, п. 10 ст. 177 СК України, на яку посилається позивач, порядок провадження органами опіки та піклування визначеної законом діяльності, пов'язаної із захистом майнових прав дитини, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Саме пп. 66, 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначений необхідний перелік документів, які надаються батьками та механізм прийняття таких рішень органу опіки та піклування.

Норми ч. ч. 2, 4 і 5 ст. 177 СК України стосуються вчинення батьками правочинів, які зачіпають інтереси малолітньої дитини чи стосуються майна останньої. Так ч. 2 передбачено, що батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов'язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Перелік договорів, які підлягають нотаріальному посвідченню, визначаються відповідно до вимог чинного цивільного законодавства (ст. 209 ЦК України). Крім цього, п. 35 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено перелік правочинів, які підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Серед них: договори про відчуження (купівля-продаж, міна, дарування, пожертва, рента, довічне утримання (догляд), спадковий договір) нерухомого майна (ст. ст. 657, 715, 719, 729, 732, 745,1304 ЦК України).

Згідно поданих заявником документів, визначити, яке саме житло буде подаровано малолітній дитині було неможливо. Можна лише припустити, що мова йде про квартиру АДРЕСА_1, де згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб від 03.09.2015 р. № 4080, виданою виконавчим комітетом Камянсько-Дніпровської міської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області мешкають позивачка та її донька, ОСОБА_3 ОСОБА_1 у позові ці припущення спростовує «такого у відповідача не запитувала», зазначила, що зацікавлені особи мають бажання подарувати малолітній дитині, ОСОБА_3 житло.

Позивачка вважає безпідставним посилання на Закон України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», але не заперечує що дитина має право користування житлом та вказує, що зацікавлені особи мешкають в іншому місці. Як випливає із змісту п. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» якщо буде встановлено, що житло знаходиться за межами Камянсько-Дніпровського району, відповідний дозвіл надаватиметься органом опіки та піклування за місцем знаходження такого майна.

Копії, документів на житло, яке буде подароване на імя малолітньої дитини, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства необхідні з метою виконання ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства" щодо обовязку органів опіки та піклування здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. Районна державна адміністрація не може своїм розпорядчим документом надати дозвіл загального характеру, без визначення яке житло буде передано в дар дитині.

Наявність повного пакету документів, визначеного пп. 66 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» дає можливість органу опіки та піклування зясувати шляхом проведення перевірки наявність (відсутність) обставин, що можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на вчинення батьками правочину та прийняти рішення яке відповідає інтересам дитини.

З метою надання дозволу органу опіки та піклування Камянсько-Дніпровською райдержадміністрацією у листі від 07.09.2015 № 2352/01-01-23 ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність додати до поданої заяви документи: письмову нотаріально засвідчену згоду другого з батьків (або документи, які підтверджують, що батько, який проживав окремо від дитини протягом не менш як шість місяців, не брав участі у вихованні та утриманні дитини або якщо місце його проживання невідоме, тоді правочин може бути вчинений без його згоди ); копію реєстраційного номера облікової картки платника податків; копії документів на житло, яке буде подароване на імя малолітньої дитини; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства; копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина надається райдержадміністрацією за поданням служби у справах дітей після проведення зазначеною службою перевірки документів протягом одного місяця з дня надходження заяви на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини лише у разі гарантування збереження її права на житло і оформляється рішенням, витяг з якого видається заявникам службою у справах дітей.

Позивач, звертаючись до суду з заявленими позовними вимогами, вказував на бездіяльність відповідача. З цього приводу суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи. Тобто, відсутність будь-яких дій, які мав вчинити цей суб'єкт владних повноважень, але не вчинив.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка була повністю проінформована та у як найшвидший термін ознайомлена з розглядом її звернення, зважаючи на те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст. 177 СК України, ст. 18 Закону України "Про охорону дитинства", Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 17, 49, 69-71, 158-163, 167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до голови Камянсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними залишити без задоволення.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Васильченко