Справа № 22-а/0690/3799/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3799/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації на постанову Овруцького районного суду від 16 вересня 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У липні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з відповідача на його користь недоплачені за період з 01.01.1998 року по 31.12.2005 року включно кошти, виплата яких передбачена ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі Закону). В обґрунтування позову зазначав, що є потерпілим 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, працював у філії „Укрінтеравтосервіс-Центр відділення СМАП „Виступовичі у с.Виступовичі, віднесеному до зони безумовного відселення. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, доплату до заробітної плати у вказаний період отримував в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Овруцького районного суду від 16 вересня 2009 року позов задоволено. З управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації на користь позивача стягнуто 37728,05 грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення, передбаченої ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.01.1998 року по 31.12. 2005 року. Дії відповідача визнані неправомірними.

У поданій апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування зазначеної постанови з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що його дії є правомірними, оскільки він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.Кошти у розмірах, визначених Законом з Державного бюджету не фінансуються. На думку апелянта, судом не звернуто уваги на порушення позивачем строку звернення до суду. Апелянт також не вважає себе належним відповідачем у справі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має статус потерпілого 1 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи, працював у філії „Укрінтеравтосервіс-Центр відділення СМАП „Виступовичі у с.Виступовичі, віднесеному до зони безумовного відселення (а.с.2-3).

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного відселення - три мінімальні заробітні плати.

Разом з тим, задовольняючи вимоги позивача, суд не врахував наступного.

Позивачем у липні 2009 року заявлено вимогу про стягнення доплати до заробітної плати за період з 01.01.1998 року по 31.12.2005 року (а.с.1).

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.99 КАС (в редакції на час ухвалення оскаржуваної постанови) за захистом своїх прав, свобод та інтересів особа може звернутися з адміністративним позовом до суду в межах річного строку з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_3 не зазначає час, коли йому стало відомо про порушення свого права. На час подання позову строк звернення до суду сплив.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не визнає вимоги позивача, посилаючись на пропуск ним строку звернення до суду. Заперечення на позов відповідачем не подавалися. В справі відсутні дані про повідомлення відповідача про час і місце слухання справи.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Проте суд на це уваги не звернув.

За наведених обставин та відповідно до п.4 ст.202 КАС оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.99,100,195-198,202,205,207,212 КАС

України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації задоволити.

Скасувати постанову Овруцького районного суду від 16 вересня 2009 року, ухваливши нову.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації про стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за пропуском строку звернення до суду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді