Справа № 821/748/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/748/16
16 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Фекліної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_3 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (далі -відповідач, Інспекція) від 05.04.2016 року № 166-о; поновити ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Суду пояснив, що позивач з 06.09.2012 року обіймав посаду головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю та 05.04.2016 року звільнений на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв'язку із скорочення штатної чисельності працівників. Позивач вважає звільнення незаконним у зв'язку із наступним. 29.01.2016 року відповідач надіслав позивачу лист-попередження про наступне вивільнення, в якому запропонував перевести ОСОБА_4 на посаду провідного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський морський торговельний порт" на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_5, тобто запропонував позивачу укласти строковий трудовий договір, від чого позивач відмовився. Посилаючись на статтю 42 КЗпП України представник позивача зазначив, що відповідач при скороченні чисельності працівників повинен був провести перестановку працівників в межах однорідних посад, надавши переважне право на залишенні на роботі тому працівнику, в якого більш високий рівень кваліфікації, продуктивність праці, триваліший стаж роботи та якість виконання доручень. Відповідачем вказані норми трудового законодавства не дотримані, що призвело до порушення прав позивача, оскільки він має переважне право на залишенні на роботі перед державними інспекторами ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які переведені на рівноцінні посади, зважаючи на рівень кваліфікації ОСОБА_3, його продуктивність праці, а також на наявність у позивача двох і більше утриманців та відсутність у його сім'ї працівників з самостійним заробітком. Порушенням своїх трудових прав позивач вважає також звільнення його у період тимчасової непрацездатності, що заборонено КЗпП України. У зв'язку з наведеним просить скасувати наказ про звільнення, поновити позивача на посаді та допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову відмітила, що станом на жовтень 2015 року штатна чисельність працівників Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря становила 141 штатну одиницю. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 840 Державна екологічна інспекція Україна наказом від 16.11.2015 року № 121 затвердила граничну чисельність працівників Держекоінспекції Північно-Західного регіону Чорного моря у кількості 112 працівників, у тому числі державних службовців 111, у зв'язку з чим підлягали скороченню 30 штатних посад державних службовців, у тому числі посада, яку обіймав позивач. 22.01.2016 року всіх працівників попереджено про наступне вивільнення особисто під розпис, проте, оскільки, позивач не перебував у той день на робочому місці, попередження про наступне вивільнення разом із пропозицією про переведення на іншу посаду, були надіслану ОСОБА_3 29.01.2016 року засобами поштового зв'язку. При пропонуванні ОСОБА_3 посади провідного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський морський торговельний порт" відповідачем взято до уваги відсутність у позивача можливості переїзду в іншу місцевість, а також враховані інші обставини, що мали значення для надання переважного права на залишенні на роботі. Представник відповідача заперечувала факт звільнення позивача у період його тимчасової непрацездатності, оскільки безпосереднім керівником позивача ОСОБА_6 надано табель обліку робочого часу в якому зазначено, що позивач 04.04.2016 р. та 05.04.2016 р. знаходився на робочому місці та відпрацював 8 годин 15 хвилин, а також рапорт керівника. Крім того, позивач у жоден спосіб не повідомив про свою відсутність на робочому місці у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю ні працівника кадрів, ні безпосереднього керівника, чим порушив Типові правила внутрішнього трудового розпорядку, з положеннями яких був ознайомлений під розпис. Посилаючись на наведені обставини, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Наказом начальника Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 06.09.2012 року № 379-о ОСОБА_3 призначений на посаду головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря.

06.09.2012 року ОСОБА_3 склав присягу державного службовця.

Згідно штатного розпису Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря на 2015 рік затверджено штат Інспекції у кількості 141 штатна одиниця. Як вбачається із даного штатного розпису, до відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного входять наступні сектори екологічного та радіологічного контролю: Одеський, Іллічівський, Ізмаїльський, Миколаївський та Херсонський. Штатна кількість працівників відділу екологічного та радіологічного контролю станом на 16.02.2015 року складала 87 одиниць, у тому числі у Херсонському секторі екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон існувало 10 посад (завідувач сектору, 3 посади головних спеціалістів та 3 посади провідних спеціалістів).

Наказом Державної екологічної інспекції України від 16.11.2015 року № 121 затверджено граничну чисельність територіальних органів Держекоінспекції України, зокрема, для Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря гранична чисельність працівників становить 112 штатних одиниць, у тому числі державних службовців 111.

Наказом Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного від 30.12.2015 року № 287 введено в дію структуру, а наказом від 22.01.2016 року № 12 введено в дію штатний розпис Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного з 22.01.2016 року у межах граничної чисельності 112 штатних одиниць.

Отже, починаючи з 22.01.2016 року внаслідок скорочення чисельності працівників, штатна кількість всіх працівників Інспекції зменшилась на 30 посад.

У свою чергу штатна кількість працівників відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон Інспекції Північно-Західного регіону Чорного складала 69 штатних одиниці, у тому числі в Херсонському секторі екологічного та радіологічного контролю 10 штатних посад, тобто, загалом по відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон скорочено 18 посад, по Херсонському секторі 3 посади, зокрема, посада головного спеціаліста - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря "Херсонський річковий порт" (обіймав ОСОБА_3.), посада провідного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря "Херсонський морський торгівельний порт" (обіймав ОСОБА_7.) та посада провідного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря "Херсонський річковий порт" (обіймала ОСОБА_8.).

У зв'язку із змінами в структурі Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, відповідачем винесено наказ від 22.01.2016 року № 13 про попередження про наступне вивільнення працівників, згідно якого всіх працівників Інспекції ознайомлено зі змістом наказу 22.01.2016 року, а працівників Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю - 25.01.2016 року.

29.01.2016 року відповідачем надіслано ОСОБА_3 лист-попередження № 226/03 про наступне вивільнення разом із пропозицією про переведення на посаду провідного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський морський торговельний порт" на період відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_5 Даний лист отриманий позивачем 05.02.2016 року та у цей же день ОСОБА_3 надіслав до Інспекції лист про відмову від запропонованої посади та необхідність врахування відповідачем при звільненні позивача положень статті 42 КЗпП україни.

Наказом начальника Інспекції від 05.04.2016 року № 166-о ОСОБА_3 звільнений із посади головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря у зв'язку із скороченням чисельності працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Надаючи оцінку правомірності звільнення ОСОБА_3 із у зв'язку із скороченням чисельності працівників, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку скорочення чисельності або штату працівників.

За приписами статті 40 та статті 42 КЗпП України допускається звільнення працівника у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці лише при неможливості переведення робітника за його згоди на іншу роботу, і за відсутності у звільненого переважного права перед іншими працівниками на залишення на роботі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено застосування п. 1 ст. 40 КЗпП України при розгляді справ пов'язаних з звільнення працівника у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці. Зокрема, розглядаючи трудові спори суди зобов'язані з'ясовувати чи дійсно у власника або уповноваженого ним органу не було можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При цьому, така можливість визначається не тільки наявністю іншої вільної посади, але й можливістю особи обіймати цю посаду за своєю освітою, спеціальністю та досвідом роботи.

Вчинення зазначених дій вимагає від роботодавця й положення статті 49-2 КЗпП України.

Так, статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При скороченні чисельності та штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці та з врахуванням інших критеріїв.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судом встановлено, що рішення про звільнення позивача відповідачем прийнято 05.04.2016 року, про наступне вивільнення ОСОБА_3 попереджений листом від 29.01.2016 року № 226/03, який останній отримав 05.02.2016 року, тобто за два місяці до звільнення, як того вимагає стаття 49-2 КЗпП України.

Також у ході слухання справи судом з'ясовано, що станом на 29.01.2016 року, тобто на момент попередження позивача про наступне вивільнення, у відповідача були три вакантні посади у в структурі Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, а саме: провідного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський морський торговельний порт" (тимчасово, на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_9, місцезнаходження - м. Херсон); головного спеціаліста організаційно-аналітичного, документального та інформаційного забезпечення, взаємодії з громадськістю та ЗМІ (тимчасово, на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_10, місцезнаходження - м. Одеса); провідного спеціаліста організаційно-аналітичного, документального та інформаційного забезпечення, взаємодії з громадськістю та ЗМІ (тимчасово, на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_11, місцезнаходження - м. Одеса).

Тобто, всі три вакантні посади були тимчасові, на період відпустки по догляду за дитиною інших працівників Інспекції.

Одну з наведених вище вакантних посад було запропоновано ОСОБА_3, проте останній відмовився, зважаючи на строковість такої трудової угоди (на час відпустки по догляду за дитиною ОСОБА_5.), а також вважаючи, що керівник при прийнятті рішення про скорочення посади зобов'язаний був провести перестановку працівників в межах однорідних посад, надавши переважне право на залишенні на роботі тому працівнику, в якого більш високий рівень кваліфікації, продуктивність праці, триваліший стаж роботи та якість виконання доручень. При врахуванні відповідачем всіх перелічених обставин, на думку позивача, у нього було переважне право на залишенні на роботі.

За приписами статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається, зокрема: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва та інші.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, у Херсонському секторі екологічного та радіологічного контролю існували 3 рівнозначні за своїми функціях та розміром оплати праці посади головних спеціалістів - державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря: головний спеціаліст-держінспектор посту екологічного контролю "Херсонський морський торгівельний порт", яку обіймав ОСОБА_12; головний спеціаліст-держінспектор посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" - обіймав ОСОБА_3; головний спеціаліст-держінспектор посту екологічного контролю "Скадовський морський торгівельний порт" - обіймав ОСОБА_13. Зважаючи на зазначене, відповідач враховував переважне право на залишенні на роботі саме щодо вказаних осіб.

Частиною 1 статті 11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАСУ зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, дослідивши та оцінивши надані відповідачем докази щодо переважного права на залишенні на роботі ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_13, встановив наступне.

Як вбачається із звітів відповідача про результати здійснення державного нагляду у сфері охорони довкілля за період з вересня 2015 року по березень 2016 року, держінспектори ОСОБА_12, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 протягом зазначеного часу роботи мали показники продуктивність праці, що суттєво не відрізнялись один від одного. Також вказані держінспектори пройшли курси підвищення кваліфікації, зокрема, ОСОБА_12 у червні 2012 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 у серпні 2013 року. Рівень кваліфікації, спеціальність, стаж роботи та наявність утриманців: у ОСОБА_12 - повна вища, спеціальність водні біоресурси, 6 років 6 місяців, одна неповнолітня дитина; у ОСОБА_3-повна вища спеціальність правознавство (юрист) та економіка, 3 роки 5 місяців, двоє неповнолітніх дітей; у ОСОБА_13- повна вища, правознавство (юрист), два роки вісім місяців.

Матеріали справи містять також докази наявності у ОСОБА_12 заохочень у вигляді почесної грамоти та матеріальної винагороди протягом 2013 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач за наявності рівних умов продуктивності праці та кваліфікації із двома іншими держінспекторами, має переважне право на залишення на роботі перед ОСОБА_13 (як особа з тривалішим безперервним стажем у даній установі та як особа, що має двох утриманців).

З огляду на викладене, суд зазначає, що звільняючи позивача із займаної посади, відповідач вказаним обставинам значення не надав, чим порушив вимоги КЗпП України.

Разом з тим, судом встановлено, що звільнення ОСОБА_3 відбулося у період його тимчасової непрацездатності. Так, із дослідженого в судовому засіданні оригіналу листка непрацездатності серії АГУ № 510027 вбачається, що ОСОБА_3 у період з 04.04.2016 року по 06.04.2016 року включно перебував на амбулаторному лікуванні.

Отже, позивач звільнений із займаної посади у період тимчасової непрацездатності.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за п. 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Тобто, трудове законодавство встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена ч. 3 ст. 40 КЗпП України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами і доповненнями) зазначено, що розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця не може бути визнано обґрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано листок непрацездатності (або, у встановлених законом випадках, довідку) про його тимчасову непрацездатність.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що оскільки в табелі обліку робочого часу за квітень 2016 року відображено знаходження позивача на роботі протягом 8 годин 15 хвилин 04.04.2016 року та 05.04.2016 р., про що також є рапорт безпосереднього керівника, то ОСОБА_3 був на роботі у день звільнення - 05.04.2016 року, зважаючи на ту обставину, що із наданих відповідачем та досліджених у судовому засіданні Журналу прибуття та вибуття з роботи, Журналу чергувань та Журналу реєстрації та проведення екологічного контролю вантажів і транспортних засобів, що перетинають державний кордон України відділу екологічного та радіологічного контролю в пунктах пропуску через державний кордон пост екологічного контролю "Херсонський річковий порт" судом не встановлено факту перебування ОСОБА_3 на робочому місці ані 4, ані 5 квітня 2016 року.

Таким чином, суд вважає, що звільняючи позивача із посади у період його тимчасової непрацездатності, відповідач порушив норми трудового законодавства, що є підставою для скасування наказу про звільнення та поновлення ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста поста екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон - державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06.04.2016 року.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" цей порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника (підпункт "з" пункту 1). У відповідності до абз. 3 п. 2 Порядку, збереження заробітної плати "у всіх інших випадках", до яких відноситься й випадок вимушеного прогулу, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно довідки Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 04.07.2016 року № 1854/02 середньоденна заробітна плата позивача складає 163,11 грн. У судовому засіданні представник позивача не заперечував факту правомірності обрахуванням відповідачем розміру середньоденного заробітку позивача.

Отже, оскільки час вимушеного прогулу ОСОБА_3 з 6 квітня 2016 року по 1 серпня 2016 року складає 79 робочих днів, а тому стягненню на його користь підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 12885,69 грн. (163,11 грн. х 79 робочі дні) з відрахуванням обов'язкових платежів.

Суд відмічає, що у період з 02.06.2016 року по даний час позивач перебуває на обліку в Херсонському міському центрі зайнятості, як безробітний, та ним отримана допомога по безробіттю у розмірі 1845,70 грн., а тому стягненню на користь позивача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу, за виключенням суми допомоги по безробіттю, тобто у розмірі 11039, 99 грн. (12885,69 грн. - 1845,70 грн.)

Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати у відносинах публічної служби -у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Зважаючи на положення статті 256 КАС України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанови в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 3425,31 грн. з відрахуванням обов'язкових платежів.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 69-71, 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 05.04.2016 року № 166-о "Про звільнення ОСОБА_3 у зв'язку із скороченням чисельності".

Поновити ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06.04.2016 року.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря () на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 11039 (одинадцять тисяч тридцять дев'ять) грн. 99 коп. з відрахуванням обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді головного спеціаліста посту екологічного контролю "Херсонський річковий порт" Херсонського сектору екологічного та радіологічного контролю відділу екологічного та радіологічного контролю у пунктах пропуску через державний кордон-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря з 06.04.2016 року та стягнення заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 3425 (три тисячі чотириста двадцять п'ять) грн. 31 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08 серпня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 12.3