Справа № 820/99/13-а
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2013-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2013 р. № 820/99/13-а

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чалої А.С.,

при секретарі судового засідання Шорському П.О.,

за участю представника прокуратури прокурора відділу прокуратури м. Харкова ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за позовом прокуратури Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківській області Державної податкової служби до акціонерного товариства "А.М.Б." про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Ленінського району м. Харкова звернувся до Харківського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Західної міжрайонної державної податкової інспекції м. Харкова Харківської області Державної податкової служби з адміністративним позовом до акціонерного товариства "А.М.Б.", в якому просить, з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог, стягнути з відповідача на користь бюджету заборгованість з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 38392 грн. 96 коп. та пені у розмірі 460 грн. 51 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що проведеною прокуратурою Ленінським районом м. Харкова перевіркою встановлено, що акціонерне товариство "А.М.Б." має заборгованість перед бюджетом по сплаті земельного податку з юридичних осіб у розмірі 38392 грн. 96 коп. та пені у розмірі 460 грн. 51 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Акціонерне товариство "А.М.Б.", код 22723288, зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Харківської міської ради 28.04.1994 року.

Відповідно до довідки № 395 від 15.09.2009 року, АТ "А.М.Б." (код 22723288) взято на облік в Західній МДПІ м. Харкова Харківської області ДПС 02.01.1995 року за № 923.

Згідно довідки позивача, за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати земельного податку з юридичних осіб в сумі 38392 грн. 96 коп. та пені у сумі 460 грн. 51 коп.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового Кодексу податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобовязання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобовязання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України податкове зобовязання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 286.2 та пункту 286.3 ст.286 Податкового кодексу України, передбачено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця нову звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов'язку подання податкової декларації до 1 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Положення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України передбачає, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.4 ст. 287 Кодексу).

Судом встановлено, що відповідачем до державної податкової інспекції надано податкові декларації за № 44787 від 19.07.2011 року, № НОМЕР_1 від 16.02.2012 року, № НОМЕР_2 від 16.03.2012 року, № НОМЕР_3 від 16.03.2012 року, з помісячною розбивкою відповідних платежів.

Сума, визначена у деклараціях, відповідачем не сплачена, у звязку з чим станом на день розгляду справи відповідач має податковий борг перед бюджетом із земельного податку в сумі 38392 грн. 96 коп.

Приписами підпунктів 129.1.1 та 129.4 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

На підставі зазначених норм Податкового Кодексу, у звязку з несвоєчасною сплатою всієї суми узгодженого податкового зобовязання, відповідачу нарахована пеня в розмірі 460 грн. 51 коп.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання зазначеної норми позивачем винесено податкову вимогу № 150 від 29.03.2011 року, яка вручена уповноваженій особі відповідача 29.03.2011 року.

Твердження представника відповідача про безпідставність позовних вимог суд вважає не обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (пункт 287.6 статті 287 Кодексу).

Судом встановлено, що на час розгляду даної адміністративної справи позивачу на праві власності належать нежитлові приміщення по вул. Котлова, 54 у м. Харкові, придбані за договорами купівлі-продажу від 22.06.2011 року та 23.06.2012 року (а.с. 46, 50) Дані договори зареєстровані в Державному реєстрі правочинів, що посвідчується відповідними витягами (а.с. 47, 51). Згідно договорів відповідач зобов'язувався оформити право користування земельними ділянками, на яких знаходяться придбані будівлі.

Посилання відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2012 року про визнання недійсними зазначених вище договорів, не має під собою обґрунтування, оскільки дане рішення не набрало законної сили, а також слід врахувати наведені вище положення Податкового кодексу України, які встановлюють відповідний період сплати податку за землю, що дорівнює періоду існування права власності на нерухоме майно та/або права користування (власності) земельною ділянкою.

Неоформлення відповідачем належним чином документів на право користування земельною ділянкою, не виключає обов'язок сплати ним, як землекористувачем, земельного податку за користування землею, на якій розташовані будівлі, що належать відповідачу на праві власності.

Враховуючи вимоги чинного законодавства щодо платного використання земель в Україні, та самостійне узгодження відповідачем податкового зобовязання, суд приходить до висновку про необґрунтованість заперечень відповідача.

Згідно підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

В звязку з вищевикладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності виплат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 17, 86, 94, 122, 159, 162, 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з акціонерного товариства «А.М.Б.» (61177, м. Харків, вул. Іжевська 22-А, код 22723288) з рахунків у банках, кошти на користь бюджету через Західну міжрайонну державну податкову інспекцію Харківської області Державної податкової служби (61052, м. Харків, вул. Карла Маркса, 30, код 22705965) в рахунок погашення податкового боргу по земельному податку в розмірі 38392 (тридцять тисяч триста девяносто дві) грн. 96 коп. основного платежу та пені в розмірі 460 (чотириста шістдесят) грн. 51 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 20.02.2013 року.

Суддя Чала А.С.