Справа № 742/2119/16-а
Суддя: Коротка А. О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/132/16
Єдиний унікальний № 742/2119/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коротка А.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови вважати перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності таким, який проведено за матеріалами пенсійної справи та про зобовязання відповідача здійснити, за поданою заявою від 30.04.2015 року, перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності за матеріалами пенсійної справи, вилучивши з неї дорахований стаж з 14.03.2001 року по 31.03.2015 рік, а також вилучивши взяту нову заробітну плату за період з 01.12.1993 року по 30.11.1998 рік та з 01.07.2000 року по 31.03.2015 рік.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 02.03.2011 року йому була призначена пенсія по інвалідності, а 22.11.2011 року його було переведено на пенсію по втраті годувальника. 30.04.2015 року він звернувся до Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності, але спеціалісти Прилуцького обєднаного УПФУ не надали заявнику повної інформації про наслідки переходу з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності, оскільки при подачі заяви йому було запропоновано дорахувати стаж та взяти заробіток для перерахунку пенсії по 31.03.2015 року, а також не повідомили, що перехід з одного виду пенсії на інший можна здійснити лише за матеріалами пенсійної справи, не дораховуючи при цьому стаж роботи та не беручи заробіток по 31.03.2015 року.

28.09.2015 року ОСОБА_1 досяг 60 року, тобто пенсійного віку, проте внаслідок такого переходу з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності він не може перейти на пенсію за віком, застосувавши для розрахунку пенсії за віком показник середньої заробітної плати відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При переході з одного виду пенсії на інший збільшення розміру пенсії не відбулося, тому позивачеві не зрозуміло, у звязку з чим Прилуцьке обєднане УПФУ запросило у нього довідку про нову заробітну плату та дорахувало йому стаж роботи.

Такі дії відповідача позивач вважає неправомірними, дискримінаційними та такими, що порушують його конституційні права, саме тому він і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду від 20.07.2016 року було відкрито скорочене провадження у даній справі та того ж дня сторонам була направлена дана ухвала, а відповідачу також копія позовної заяви з доданими до неї документами та було розяснено, що в разі ненадходження до суду заперечень, справа буде розглянута в порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для подання письмових заперечень на підставі наявних у ній доказів, або не пізніше пяти днів з дня подання відповідачем заперечень проти позову. Відповідно до ч. 3 ст.183-2 КАС України відповідачу було запропоновано в десятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття скороченого провадження та копій документів подати письмові заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову безпосередньо до канцелярії суду за адресою: вул. Котляревського, 62, м.Прилуки, Чернігівська область (а.с.13-14).

Відповідно до поштового повідомлення 21.07.2016 року Прилуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України одержало копію ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією адміністративного позову та доданими до нього документами (а.с.15), але у встановлений законом строк не надало жодних заперечень проти позову.

Розгляд справи проведено 04.08.2016 року в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, у строки, встановлені п.4 ч.5 ст.183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, з копії листа №84/10/Т-3 від 17.05.2016 року Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України на заяву ОСОБА_1 від 29.04.2016 року вбачається, що заявник перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії по інвалідності з дитинства 3 групи відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вперше пенсію по інвалідності 3 групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» заявнику було призначено з 02.03.2011 року та згідно з витягом з акту огляду МСЕК №122381 його визнано інвалідом з дитинства 3 групи з 16.04.2002 року довічно. На підставі заяви ОСОБА_1 та наданих ним документів з 22.11.2011 року його було переведено на пенсію по втраті годувальника. З 30.04.2015 року згідно з заявою та наданими додатково документами про стаж та заробітну плату, заявника було переведено на пенсію по інвалідності з дитинства 3 групи (а.с.5).

Однак ОСОБА_1 стверджує, що при переході з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності ним не з власної ініціативи та не добровільно були подані додаткові документи про стаж роботи та заробітну плату, як про це вказується у листі Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України від 17.05.2016 року, а виключно на вимогу працівників управління, що суперечить нормам чинного пенсійного законодавства.

Зокрема, відповідно до п.3 ст.45 Закону України Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч.2 ст.40 цього закону для призначення пенсії.

Згідно з п.2.8. «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

За правилами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 5 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи саме з цих юридичних засад, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими.

Враховуючи все викладене вище, суд вважає, що безпосередньо діями відповідача порушено право позивача на соціальний захист, гарантоване йому ст.46 Конституції України, обмеження якого, виходячи з проведеного вище аналізу чинного законодавства, є просто недопустимим.

У ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте відповідачем на виконання вимог ст.71 КАС України не надано суду заперечення проти позову та жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 не мав права за його заявою на перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності лише за матеріалами пенсійної справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що дії відповідача є протиправними, та переконаний у тому, що Прилуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України повинно перевести ОСОБА_1 за поданою ним заявою від 30.04.2015 року з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності виключно за матеріалами пенсійної справи, вилучивши з неї дорахований стаж з 14.03.2001 року по 31.03.2015 рік, а також вилучивши взяту нову заробітну плату за період з 01.12.1993 року по 30.11.1998 рік та з 01.07.2000 року по 31.03.2015 рік.

Керуючись ст.2, 4, 8, 9, 11, 69-71, 158-163, 183-2,186, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Прилуцького обєднаного управління Пенсійного фонду України від 17 травня 2015 року №84/10Т-3 щодо відмови ОСОБА_1 вважати перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності таким, який проведено за матеріалами пенсійної справи.

Зобов'язати Прилуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 за поданою ним заявою від 30.04.2015 року перехід з пенсії по втраті годувальника на пенсію по інвалідності за матеріалами пенсійної справи, вилучивши з неї дорахований стаж з 14.03.2001 року по 31.03.2015 рік, а також вилучивши взяту нову заробітну плату за період з 01.12.1993 року по 30.11.1998 рік та з 01.07.2000 року по 31.03.2015 рік.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.О.Коротка