Справа № 826/24617/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22 липня 2016 року 14 год. 30 хв. № 826/24617/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Енергобанк" до державного реєстратора реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Присяжного Максима Миколайовича, третя особа: реєстраційна служби Барського районного управління юстиції Вінницької області, про скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (далі - позивач, ПАТ "Енергобанк") до державного реєстратора реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Присяжного Максима Миколайовича (далі - відповідач, державний реєстратор Присяжний М.М.) та реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області (далі - реєстраційна служба Барського РУЮ) про скасування рішень відповідача про:

- припинення іпотеки (індексний номер рішення 24648980 від 22 вересня 2015 року);

- припинення обтяження (індексний номер рішення 24647354 від 22 вересня 2015 року);

- припинення іпотеки (індексний номер рішення 24645483 від 22 вересня 2015 року);

- припинення обтяження (індексний номер рішення 24643855 від 22 вересня 2015 року);

- припинення іпотеки (індексний номер рішення 24642765 від 22 вересня 2015 року);

- припинення обтяження (індексний номер рішення 24640930 від 22 вересня 2015 року) (далі - оскаржувані рішення).

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення прийнято відповідачем безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства України, чим порушено законні права та інтереси позивача.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/24617/15 (далі - справа) за позовом ПАТ "Енергобанк" до державного реєстратора Присяжного М.М. про скасування рішень, яку призначено до розгляду у судовому засіданні, а також залучено реєстраційну службу Барського РУЮ (також далі - третя особа) до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах.

Відповідач (його представник) у відповідні судові засідання не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надійшла

Представник третьої особи у відповідні судові засідання також не прибув, хоча про дати, час та місце судового розгляду справи третя особа повідомлена належним чином. При цьому, від третьої особи до суду через канцелярію надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, а також письмові заперечення проти позову.

У відповідному судовому засіданні судом прийнято ухвалу про витребування доказів, згідно якої витребувано: у реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві належним чином засвідчені копії реєстраційної справи щодо квартири №114, загальною площею 47,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира); у реєстраційної служби Головного управління юстиції у Київській області належним чином засвідчені копії реєстраційних справ щодо наступних об'єктів нерухомості:

- садового будинку, загальною площею 240,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (далі - садовий будинок);

- земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1), площею 0,0600 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (далі - земельна ділянка).

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2013 року між ПАТ "Енергобанк", як банком, та товариством з обмеженою відповідальністю "Київське агентство повітряних сполучень" (далі - ТОВ "Київське агентство повітряних сполучень"), як позичальником, укладено договір про надання кредитної лінії №1310-46 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти з лімітом заборгованості у розмірі 700000,00 грн.

Крім того, за умовами кредитного договору зобов'язання позичальника забезпечуються, зокрема, іпотекою квартири, іпотекою земельної ділянки та іпотекою садового будинку, які належать ОСОБА_2

Так, 25 жовтня 2013 року між ПАТ "Енергобанк", як іпотекодержателем, та ОСОБА_2, як іпотекодавцем, укладено нотаріально засвідчені:

- іпотечний договір №1310-46/1, за умовами якого іпотекодавець, з метою забезпечення виконання ТОВ "Київське агентство повітряних сполучень" зобов'язання за кредитним договором, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку садовий будинок та земельну ділянку;

- іпотечний договір №1310-46/2, за умовами якого іпотекодавець, з метою забезпечення виконання ТОВ "Київське агентство повітряних сполучень" зобов'язання за кредитним договором, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку квартиру.

Судом встановлено, що на підставі вказаних вище іпотечних договорів проведено відповідну державну реєстрацію іпотеки та обтяження щодо квартири, земельної ділянки та садового будинку.

Представник позивача звертав увагу суду на те, що згідно довідки ПАТ "Енергобанк" від 01 жовтня 2015 року №3293/5, станом на 01 жовтня 2015 року заборгованість ТОВ "Київське агентство повітряних сполучень" за кредитним договором складає 3113223,75 грн.

При цьому, відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 01 жовтня 2015 року №44906701 та №44911912, 22 вересня 2015 року відповідачем прийняті оскаржувані рішення, згідно яких іпотеку та обтяження щодо квартири, земельної ділянки та садового будинку припинено.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Стосовно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14 червня 2016 року у справі №826/4858/15, згідно якої якщо спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, то спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Так, згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, що спірні правовідносини пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для вирішення даної справи у порядку адміністративного судочинства.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень з метою забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначено Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон №1952-IV), відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2 якого, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №1952-IV, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним, особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам, без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям., іноземним державам, а також територіальним, громадам в особі органів місцевого самоврядування , а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону №1952-IV, систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1952-IV, орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 16, ч. 3 ст. 17 Закону №1952-IV, державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

У разі придбання (передачі) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державна реєстрація припинення іпотеки проводиться на підставі заяви державного виконавця.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі у відповідача витребувано та зобов'язано його надати у судове засідання засвідчені копії оскаржуваних рішень, а також документів із відповідних реєстраційних (облікових) справ у частинах, що стосуються оскаржуваних рішень, а також витребувано у третьої особи та зобов'язано її надати у судове засідання через уповноваженого представника засвідчені копії реєстраційних справ щодо наступних об'єктів нерухомості: квартири, земельної ділянки та садового будинку.

Поряд з цим, як уже зазначалось вище, судом прийнято ухвалу про витребування доказів, згідно якої витребувано у реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві належним чином засвідчені копії реєстраційної справи щодо квартири, а у реєстраційної служби Головного управління юстиції у Київській області - належним чином засвідчені копії реєстраційних справ щодо садового будинку та земельної ділянки.

Проте, відповідачем в порушення вимог ч. 2 ст. 71 КАС України не надано відповідних копії оскаржуваних рішень, а також не надано жодних доказів в обґрунтування правомірності їх прийняття.

Крім того, надані реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві та реєстраційною службою Головного управління юстиції у Київській області копії реєстраційних справ щодо квартири, земельної ділянки та садового будинку не містять оскаржуваних рішень та відповідних документів, на підставі яких прийнято такі рішення.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, звертаючи увагу на те, державним реєстратором Присяжним М.М. не надано суду жодних доказів в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень, суд прийшов до висновку, що такі рішення відповідачем прийнято протиправно, а тому вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов публічного акціонерного товариства "Енергобанк" до державного реєстратора реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Присяжного Максима Миколайовича, третя особа: реєстраційна служби Барського районного управління юстиції Вінницької області, про скасування рішень є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

При цьому, як вбачається зі змісту постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7, акт суб'єкта владних повноважень може бути скасовано тільки у разі визнання його протиправним, тобто таким, що порушує права та законні інтереси особи, оскільки, скасування такого акта є способом захисту порушеного права, який застосовується у разі, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області Присяжного Максима Миколайовича від 22 вересня 2015 року №24648980, №24647354, №24645483, №24643855, №24642765 та №24640930.

3. Присудити на користь публічного акціонерного товариства "Енергобанк" () здійснений ним судовий збір у розмірі 7308,00 грн. (сім тисяч триста вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань реєстраційної служби Барського районного управління юстиції Вінницької області.

Копії постанови направити сторонам та третій особі (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин