Справа № 823/775/16
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року справа № 823/775/16

10 год. 45 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника позивача - Могилея С.В. (згідно з довіреністю),

представника відповідачів - Павленко М.В. (згідно з довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ТОВ "СЕДНА-АГРО" до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

22.06.2016 у Черкаський окружний адміністративний суд звернулось товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО" (далі - позивач) до Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області (далі - відповідач 1), Монастирищенського відділення Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області з адміністративним позовом про скасування:

податкового повідомлення-рішення від 28.01.2016 №;

податкової вимоги від 14.06.2016 №933-17.

Ухвалою суду від 13.07.2016 здійснено заміну Монастирищенського відділення Христинівської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області на Уманську ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (далі - відповідач 2).

Позов мотивовано тим, що податковий орган за результатами перевірки необґрунтовано дійшов висновку про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість (далі - ПДВ) при відображенні господарських операцій з ТОВ НВП «Агроресурссистеми» та безпідставно не взяв до уваги наявні документи бухгалтерського обліку і податкової звітності, якими підтверджується їх реальність.

Відповідачі проти задоволення позову заперечували на тій підставі, що оскаржувані рішення прийняті у зв'язку з виявленням декларування податкового кредиту за податковими накладними (далі - ПН) від ТОВ НВП «Агроресурссистеми» до правовідносин, що реально не відбувалися. Тому просили відмовити у задоволенні позову.

У судових засіданнях представники сторін підтримали свої правові позиції у спорі.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі у їх взаємозв'язку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА-АГРО" зареєстроване як юридична особа з 17.05.2011 ().

Суд встановив, що відповідно до наказу від 14.12.2015 №125 на підставі направлення від 24.12.2015 №47 службова особа відповідача 1 здійснила документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства під час здійснення операцій з ТОВ НВП «Агроресурссистеми» за липень 2015 року, за наслідками якої склала акт від 31.12.2015 №30/23-24-22-009/33143734 (далі - акт перевірки).

У ньому зафіксовано порушення позивачем вимог п.44.6. ст.44, п.198.1., 198.2., 198.3., 198.6. ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (далі - ПК України), в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету за липень 2015 року, на 50000,00грн.

На підставі акту перевірки відповідач 1 прийняв оскаржуване ППР від 28.01.2016 № про збільшення розміру податкового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 62500,00грн. (50000,00грн. - основний платіж та 12500,00грн. - штрафна (фінансова) санкція).

14.06.2016 відповідач 1 склав податкову вимогу №933-17 про необхідність сплати узгоджених зобов'язань на загальну суму 71106,49грн.

Ст.200 ПК України регламентує порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. П.200.1 цієї статті передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. П.200.1 цієї статті передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Для вирішення спору суд врахував, що згідно з даними податкової звітності позивач задекларував за липень 2015 року зобов'язання з ПДВ в сумі 6011801,00грн., податковий кредит - 4406810,00грн. та з урахуванням від'ємного значення ПДВ попередніх звітних періодів до сплати в бюджет - 773331,00грн.

Основна сума донарахувань ПДВ в оскаржуваному ППР відповідає розміру податкового кредиту позивача за вищевказаний період в декларації позивача з ПДВ за липень 2015 року від 10.08.2015 згідно з ПН, виписаною ТОВ НВП «Агроресурссистеми» 03.07.2015 №1 на суму ПДВ 50000,00грн. Також сума застосованого штрафу за це порушення склала 25%.

Зняття зазначеного податкового кредиту пов'язане з висновком відповідача про нереальність правочину позивача зі вказаним підприємством. В акті перевірки висновки мотивовані неможливістю підтвердження надання послуг, зазначеному в облікових документах, з огляду на відсутність у контрагента позивача необхідних видів діяльності. У зв'язку з цим, на думку відповідача 1, податковий облік операцій здійснювався для отримання податкової вигоди.

Надаючи оцінку оцінку доводам сторін суд керувався вимогами розділу V ПК України, який визначає платників податку на додану вартість, об'єкт оподаткування, дату виникнення податкових зобов'язань, порядок визначення бази оподаткування, розміри ставок податку, порядок визначення суми податку та строки проведення розрахунків тощо.

Об'єктом оподаткування ПДВ відповідно до підп. "а" п.185.1 ст.185 ПК України є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту.

У разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг відповідно до підп. "а" п.198.1 ст.198 ПК України виникає право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 198.3, 198.6 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит та зменшення оподатковуваного доходу на суму валових витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними). При цьому, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Суд встановив, що сума податкового кредиту, взятого позивачем за правочинами з ТОВ НВП «Агроресурссистеми», підтверджується ПН, оформленою у суворій відповідності з вимогами ПК України. До її оформлення відповідач зауважень не мав і суд не встановив.

На підтвердження реального надання послуг, вартість яких відображена в ПН, позивач надав укладений з ТОВ НВП «Агроресурссистеми» договір надання послуг з обробки супутникових знімків від 11.05.2015 №11/05/02, предметом якого є надання останнім послуг з обробки супутникових знімків Rapid Eye, що визначені у технічному завданні.

Згідно з технічним завданням (додаток 1 до договору) основними цілями надання послуг є обробка супутникових знімків середньої розподільчої здатності (супутник Rapid Eye) для подальшого їх використання в агрогеопорталі та проведення космічного моніторингу полів з метою контролю земельного фонду та агровиробництва, аналізу, моделювання виробничих процесів та підвищення продуктивності. Основним завданням є обробка знімків, що покривають територію Монастирищенського району за 11.05.2015, 30.04.2015, 05.05.2015, 10.05.2015, які мають бути доступні на агропорталі.

Додатком 2 до договору погоджено календарний план надання вищевказаних послуг у термін з 11.05.2015 до 20.06.2015.

Протоколом угоди про договірну ціну (додаток 3 до договору), що є підставою для проведення розрахунків, узгоджено ціну надання послуг у сумі 300000,00грн. з ПДВ 20%.

Формування витрат за цим договором позивач підтвердив належним чином оформленим, скріпленим печатками сторін договору та підписами уповноважених осіб актом приймання-здачі послуг від 03.07.2015 б/н на загальну суму 300000,00грн. (у т.ч. ПДВ - 50000,00грн.) (том 1 а.с.40) . Ця сума без ПДВ ввійшла до реєстру витрат позивача за 2015рік.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон України № 996-XIV) первинний документ - це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Суд врахував ст.9 Закону України №996, згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Обов'язковими реквізитами первинних документів відповідно до п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, є: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Згідно з пунктами 2.15-2.16 Положення забороняється приймати до виконання первинні бухгалтерські документи на операції, що суперечать законодавчим актам.

Вказані первинні бухгалтерські документи у повному обсязі відображають суть та обсяг господарських операцій та повністю відповідають вимогам вищевказаних норм Закону України №996.

Відповідно до п.201.8 ст.201 ПК України право на нарахування податку та складання ПН надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Підп.184.1 ст.184 ПК України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

На момент здійснення господарських операцій ТОВ НВП «Агроресурссистеми» та позивач зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців, мали підтверджене місце реєстрації та зареєстровані платниками ПДВ, що підтверджується відповідним витягом з реєстру платників ПДВ (том 1 а.с.178).

Суд врахував, що згідно з даними ЄДРПОУ основним видом діяльності вказаного контрагента позивача є дослідження й експериментальні розробки у сфері природних і технічних наук. Крім того, іншими видами діяльності цього підприємства є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах. Отже, доводи відповідача про відсутність у зазначеного контрагента позивача необхідних видів діяльності є необґрунтованими.

Згідно з п.187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

ПН позивача виписана ТОВ НВП «Агроресурссистеми» з дотриманням вищевказаного правила "першої події", а суми ПДВ у тому ж періоді повністю задекларовані контрагентом як податкові зобов'язання у декларації з ПДВ за липень 2015 року від 11.08.2015 (том 1 а.с.83).

Оплата послуг здійснена позивачем у повному обсязі 03.07.2015, що підтверджується даними обороно-сальдової відомості за рахунком 631 за липень 2015 року та даними виписки з банківського рахунку позивача (том 1 а.с.228). Крім того, наданим позивачем реєстром витрат за липень 2015 року, підтверджується понесення ним витрат у сумі 300000,00грн. за господарськими операціями з вказаним контрагентом.

Отже позивач довів зміну майнового стану, пов'язану з вищевказаним правочином.

Суд також врахував надані у судовому засіданні під кримінальну відповідальність пояснення свідка ОСОБА_3, що є фахівцем дистанційного зондування землі та гео-інформаційних систем ТОВ НВП «Агроресурссистеми», згідно з якими послуги з обробки супутникових знімків полягають у прорахунку вегетаційних індексів, проведення аналітики та формування на її основі звітів щодо стану вегетації рослин. Оброблені знімки надавались позивачу у вигляді інтернет сервісів.

Згідно з поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_4, що є заступником керівника інформаційно-консалтингового відділу позивача, оброблені ТОВ "СЕДНА-АГРО" супутникові знімки дають змогу точно визначити межі та площі полів, контролювати стадії вегетаційного розвитку агрокультур та ушкодження їх шкідниками.

Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який працює на посаді агронома-консультанта позивача, повідомив, що за допомогою отриманих від ТОВ "СЕДНА-АГРО" знімків є можливість точно визначити проблеми у розвитку рослин на певній конкретній території поля, що виключає необхідність особистого дослідження агрономом значного обсягу території насаджень агрокультур. Ці дані він використовував безпосередньо з ОСОБА_4

Вказана інформація використовувались позивачем у власній господарській діяльності під час надання агропідприємствам Монастирищенського району послуг у сфері рослинництва, що згідно з даними ЄДРПОУ є одним із видів діяльності позивача.

Інформаційні послуги не є забороненим видом діяльності. Крім того, з визначення договору про надання послуг у ст.901 ЦК України вбачається його особливість - послуга споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Станом на час судового вирішення спору відсутні вироки та кримінальні провадження щодо вищевказаних обставин. Тому суд дійшов висновку про відсутність сукупності достатніх обставин вважати, що господарські операції позивача з ТОВ НВП «Агроресурссистеми», на підставі яких він включив суми коштів у податковий кредит у липні 2015 року, не мали реального характеру. Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження фактів виписування ПН з метою надання/отримання податкової вигоди.

Тому суд керувався абз.2 ст.19 Конституції України, яка встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваного ППР, а висновки акту перевірки не підкріплені жодними доказами та носять характер суб'єктивних припущень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність донарахувань основних зобов'язань за оскаржуваним ППР. Оскільки суд не встановив порушень позивачем вимог податкового законодавства в частині формування податкового кредиту із зазначеним контрагентом у вказаному періоді, застосування відповідачем до нього штрафних санкцій є неправомірним.

Щодо позовної вимоги про скасування податкової вимоги від 14.06.2016 №933-17 про необхідність сплати узгоджених зобов'язань на загальну суму 71106,49грн., суд врахував що це рішення включає суму основного зобов'язання згідно з оскаржуваним ППР - 62500,00грн. та пеню - 8610,41грн., нараховану на зазначену суму зобов'язання згідно з оскаржуваним ППР з урахуванням наявної переплати 3,92грн.

П.59.1. ст.59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, з огляду на встановлену судом протиправність донарахованих оскаржуваним ППР зобов'язань, суд дійшов висновку, що нарахована на нього пеня є неправомірною. У зв'язку з цим, оскаржувана вимога підлягає скасуванню.

Тому суд вирішив задовольнити повністю заявлені позовні вимоги.

Взявши до уваги передбачене ч.1 ст.162 КАС України право суду під час прийняття постанови визнати протиправним та скасувати рішення суб'єкта владних повноважень, та ст.11 КАС України про можливість виходу за межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Врахувавши обґрунтованість позовних вимог та норми ст.94 КАС України, суд дійшов висновку повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст.ст.2, 11, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ТОВ "СЕДНА-АГРО" - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2016 № і податкову вимогу від 14.06.2016 №933-17 Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Христинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області () на користь ТОВ "СЕДНА-АГРО" () судовий збір за подання цього позову в сумі 1378,00грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 27.07.2016