Справа № 813/2187/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

судового засідання з питань відводу головуючого судді

11 серпня 2016 року № 813/2187/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання - Богаченка В.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1, згідно довіреності,

представника відповідача - Романа Н.О., згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву представника позивача про відвід головуючої судді Потабенко В.А. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця через невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 року справа "Хайнацький та інші проти України" (заява № 12895/08 та 249 інших заяв) в виконавчому провадженні ВП № 23289021 від 09.12.2015 року;

- зобов'язати виконати вказане рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2014 року, яким зобов'язано виконати рішення національних судів перерахувати і виплатити ОСОБА_3 пенсію починаючи з 11.10.2005 року з розрахунку довідки Львівської обласної ради № 48/15 від 06.05.2006 року про заробітну плату в розмірі 12185,00 грн. без будь - яких обмежень та в місячний термін забезпечити заходи згідно ЗУ "Про виконавче провадження" якими виплатити перераховані управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі кошти в сумі 429105,84 грн. в користь ОСОБА_3

02.08.2016 року через канцелярію суду надійшла коротка заява представника позивача про відвід головуючої судді Потабенко В.А.

В судовому засіданні представник позивача подав повний текст заяви про відвід головуючої судді, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні залишив питання задоволення заяви на розсуд суду.

При вирішенні даної заяви суд керувався наступним.

Відповідно до вимог ст. 27 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться:

- якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

- якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

- якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді;

- у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ч. 3 ст. 151 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 КАС України, суддя відводиться також за наявності обставин, встановлених ст. 28 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 30 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу. Заяви про відвід (самовідвід), подані після початку розгляду, судом не розглядаються.

Як встановлено судом, підставою, якою представник позивача обґрунтовує заявлений відвід, є те, що дії судді Потабенко В.А. викликають сумнів у неупередженості судді, її безсторонності та наявності конфлікту інтересів в розгляді даної справи.

Так, представник позивача вказує, що позивач ОСОБА_3 є інвалідом другої групи по зору, в зв'язку з чим позбавлений можливості ознайомлюватись з документами, які надходять на його адресу з суду, а представнику такі документи не надходили.

Однак, в матеріалах справи немає жодного документа, який би свідчив про те, що позивач дійсно є інвалідом по зору. Водночас, з долученої до матеріалів справи довідки Личаківської міжрайонної МСЕК серії АВВ № 837144 вбачається, що ОСОБА_3 протипоказана робота з фізичним та психоемоційним навантаженням, рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - в кардіолога та ендокринолога.

Крім того, ч. 1 ст. 49 КАС України встановлено, що особи, які беруть участь у справі, мають право, також знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

Частиною 2 ст. 33 КАС України передбачено, що повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_3 судом було надіслано абсолютно всі документи, які фіксують рух справи, в тому числі і ухвала про відкриття провадження від 12.07.2016 року та ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 12.07.2016 року, що в повній мірі відповідає ч. 6 ст. 107 КАС України.

Крім того, представник позивача неодноразово ознайомлювався з матеріалами справи № 813/2187/16 та отримував копії документів, наявних в матеріалах справи (а.с. 34, 160).

Звідси, твердження представника позивача про порушення права його та позивача на одержання з суду інформації не відповідає дійсності.

Щодо твердження про невиклик в судове засідання 19.07.2016 року представника відповідача, то таке не відповідає дійсності згідно з наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 19.07.2016 року, отримане УДВС ГТУЮ у Львівській області 15.07.2016 року (а.с. 17). А з тексту ухвали про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 12.07.2016 року вбачається факт витребування у відповідача матеріалів виконавчого провадження ВП № 23289021 від 09.12.2015 року (а.с. 15). Слід зазначити, що судове засідання 19.07.2016 року відбулось, суд розглянув клопотання про відвід секретарю судових засідань, представник позивача надав суду пояснення по суті позову, в судовому засіданні головуюча суддя оголосила перерву для отримання витребуваних доказів з боку відповідача (а.с. 27).

Звідси, твердження представника позивача про зірвання суддею Потабенко В.А. судового засідання є голослівними.

Щодо клопотання про допуск до участі у справі як представника позивача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_3 від 18.07.2016 року, завіреною мокрою печаткою ГО «Вартові Закону України» та мокрим підписом президента вказаного об'єднання ОСОБА_5, то суд таке клопотання розглянув з наведенням відповідної мотивації та вирішив протокольною ухвалою із занесенням результатів розгляду клопотання до журналу судових засідань, що жодним чином не суперечить змісту ст. 160 КАС України.

Звідси, твердження ОСОБА_1 щодо нерозгляду клопотання про допуск до участі у справі як представника позивача ОСОБА_4 не відповідають дійсності.

Щодо ухвали з питань відводу секретарю судових засідань від 19.07.2016 року, то по-перше, відповідно до ст. 160, 167 КАС України, суд мав право на виготовлення короткого тексту ухвали, а по-друге, повний текст ухвали від 19.07.2016 року із зазначенням мотивів відхилення заяви про відвід суд скерував 25.07.2016 року всім учасникам процесу, в тому числі і представнику позивача.

Крім того, ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Тобто, в разі незгоди представника позивача з мотивами ухвали від 19.07.2016 року, він може викласти свої заперечення в апеляційній чи касаційній скарзі на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Щодо розгляду письмових зауважень щодо технічного запису і журналу судового засідання, то судом заява ОСОБА_1 від 25.07.2016 року розглянута, з викликом осіб в судове засідання, судом прийнято ухвалу від 27.07.2016 року відповідно до ст.ст. 42, 43 КАС України, яка окремо не оскаржується, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи. Копія ухвали скеровувалась учасникам процесу, в тому числі і представнику позивача, отримана ним 29.07.2016 року (а.с. 35, 36, 37, 118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 128).

Неявка в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, не перешкоджає суду розглянути письмові зауваження щодо технічного запису і журналу судового засідання, що і було зроблено.

Крім того, в разі незгоди представника позивача з мотивами ухвали від 27.07.2016 року, він може викласти свої заперечення в апеляційній чи касаційній скарзі на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Щодо катувань представника позивача в судовому засіданні від 02.08.2016 року, то суд зазначає таке.

В судовому засіданні 02.08.2016 року судом було ухвалено застосувати до представника позивача ОСОБА_1 такий захід процесуального примусу, як видалення із залу судового засідання.

При винесенні вказаного рішення суд керувався наступним.

Підстави та порядок застосування заходів процесуального примусу визначені у ст. 268 КАС України.

Заходами процесуального примусу є встановлені КАС України процесуальні дії, що застосовуються судом до осіб, які порушують встановлені у суді правила або протиправно перешкоджають здійсненню адміністративного судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом негайно після вчинення порушення шляхом постановлення ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України до заходів процесуального примусу належать:

1) попередження;

2) видалення із залу судового засідання;

3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;

4) привід.

У відповідності до ч. 1 ст. 270 КАС України, перші два заходи процесуального примусу - попередження і видалення із зали судового засідання - можуть бути застосовані судом до осіб, які не дотримуються порядку у судовому засіданні або не виконують розпоряджень головуючого. Підставою для видалення особи із зали може бути лише повторне вчинення порушення після того, як суд застосував попередження.

Суд зазначає, що обов'язки присутніх у залі судових засідань визначені у ст. 134 КАС України.

Так, вказаною статтею встановлено, що особи, присутні у залі судового засідання, при вході до нього суду та при виході суду повинні встати. Особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти дають пояснення, показання, відповідають на питання та задають питання стоячи і лише після надання їм слова головуючим у судовому засіданні. Постанову суду особи, присутні в залі, заслуховують стоячи. Відступ від цих правил допускається з дозволу головуючого в судовому засіданні.

Учасники адміністративного процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил. За неповагу до суду винні особи притягуються до відповідальності, встановленої законом. Питання про притягнення особи до відповідальності за прояв неповаги до суду вирішується судом негайно після вчинення порушення, для чого у судовому засіданні із розгляду адміністративної справи оголошується перерва.

Підтримання порядку в суді та припинення проявів неповаги до суду покладено на працівників спецпідрозділу судової міліції "Грифон" у відповідності до Положення про спеціальний підрозділ судової міліції "Грифон", що затверджений наказом МВС України № 1390 від 19.11.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.12.2003 року за N 1139/8460.

Пунктом 2.1. вказаного Положення, серед іншого передбачено, що працівники спецпідрозділу судової міліції "Грифон" забезпечують згідно з чинним законодавством підтримання порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, охорони приміщень суду, виконання функцій щодо державного захисту суддів, працівників суду, забезпечення безпеки учасників судового процесу.

Суд зазначає, що в судовому засіданні від 02.08.2016 року представнику позивача ОСОБА_1 у зв'язку з його неналежною поведінкою під час судового засідання (підвищення голосу, розмови по мобільному телефону в залі судових засідань під час судового засідання, висловлювання без дозволу головуючої тощо) головуючою суддею неодноразово робилися зауваження та попередження про можливість застосування до нього заходів процесуального примусу.

Не зважаючи на зауваження головуючої судді, ОСОБА_1 продовжував порушувати порядок шляхом різких висловлювань на адресу головуючої та представника відповідача, явних проявів неповаги до суду, вигукувань тощо.

У зв'язку з тим, що представник позивача в судовому засіданні користувався мобільним телефоном без дозволу головуючої судді, вів телефонні розмови, систематично підвищував голос до осіб, які брали участь в судовому засіданні, ігнорував зауваження головуючої судді та представника спецпідрозділу судової міліції "Грифон", суд застосував до ОСОБА_1 такий захід процесуального примусу, як попередження із занесенням цього до журналу судового засідання. Також суд попередив представника позивача про те, що у разі продовження неналежної поведінки, до нього буде застосований такий захід процесуального примусу, як видалення із залу судових засідань.

Зважаючи на невиконання вимог головуючої судді та повторне порушення представником позивача порядку під час судового засідання, суд дійшов висновку застосувати до ОСОБА_1 такий захід процесуального примусу, як видалення із залу судових засідань, виконання якого слід доручити спецпідрозділу судової міліції "Грифон".

Викликані в судове засідання лікарі швидкої медичної допомоги обстежили представника позивача та відмовили йому у проведенні госпіталізації в зв'язку з задовільним станом здоров'я.

Таким чином, дії представника позивача, ну думку суду, спрямовані за затягування розгляду справи, а твердження представника позивача - жодним чином не відповідають дійсності.

Крім того, суд зазначає, що згідно ст. 10 КАС України, усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Тому судом відхиляються покликання представника позивача на його похилий вік, як на підставу для особливого ставлення в судовому засіданні, підставу для невиконання вказівок головуючої у справі та підставу для порушення порядку в судовому засіданні.

Оголошення в судовому засіданні 02.08.2016 року короткого тексту ухвали про застосування заходу процесуального примусу у вигляді видалення з залу судових засідань відповідає за змістом ст. ст. 160, 167 КАС України. Повний текст ухвали представник позивача отримав 08.08.2016 року, що підтверджується його підписом.

Щодо вибіркового застосування закону і надання протиправної переваги відповідачу та його представнику державному виконавцю УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 через допуск його до справи на підставі копії довіреності, завіреної штампом ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області, то суд зазначає, що довіреність ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 на представництво інтересів УДВС ГТУЮ у Львівській області від 12.02.2016 року № 09.1-45/В9, оформлена відповідно до ст. 58 КАС України, ст.ст. 244, 245 ЦК України, довіреність засвідчена підписом начальника ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_7, має відтиск мокрої печатки. Оригінал вказаної довіреності оглядався в судовому засіданні 02.08.2016 року, копія (належним чином засвідчена печаткою ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області «З оригіналом згідно») наявна в матеріалах справи.

Крім того, суд в судових засіданнях 19.07.2016 року, 02.08.2016 року неодноразово зазначав, що в разі оформлення ОСОБА_3 довіреності на представництво його інтересів ОСОБА_4 з урахуванням вимог ст. 58 КАС України, ст.ст. 244, 245 ЦК України, останнього буде допущено до участі у справі.

Звідси, твердження представника позивача є голослівними та безпідставними.

Суд зазначає, що незгода особи, що бере участь у розгляді справи, з процесуальними рішеннями або діями судді не є підставою для задоволення заяви про відвід такого судді.

Суд також зазначає, що конкретних відомостей про особисту заінтересованість головуючого судді Потабенко В.А. у результаті вирішення даної справи представник позивача не навів і не надав таких доказів, оскільки їх не існує, а доводи щодо того, що головуючий у справі діє, керуючись невідомим представнику позивача законодавством (ЛНР чи ДНР), є юридично неспроможними.

Однак, обставини, які були викладені в позовній заяві та хід розгляду справи об'єктивно утворюють певний тиск на суддю, що може викликати у представника відповідача, інших учасників судового процесу або безсторонніх спостерігачів сумнів у її неупередженості.

Згідно така позиція суду згоджується з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року.

Таким чином, суд, з метою усунення сумнівів в об'єктивності та неупередженості головуючої судді у розгляді даної справи, приходить до висновку про можливість задоволення заяви про відвід.

Загалом, суд зазначає, що сама обставина подання до суду заяви про відвід дає підстави сумніватися учаснику процесу в об'єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Comte, Van Leuven & De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного ст. 8 КАС України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого (на думку особи) суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

За вищевказаних обставин, суд вважає, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, заява представника позивача про відвід судді Потабенко В.А. підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 3 ст. 15-1 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 27, 29, 30, 31, 32, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

заяву представника ОСОБА_3 про відвід головуючої судді Потабенко В.А. задовольнити.

Матеріали адміністративної справи №813/2187/16 передати до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому ст.15-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення щодо неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги, поданої на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя Потабенко В.А.