Справа № 809/1470/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Справа № 876/6374/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Городенківському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про визнання неправомірним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Городенківському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Городенківському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ДПІ у Городенківському районі) про визнання неправомірним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій № 000004/09-04-22- від 11.03.2015 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано неправомірним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій Державної податкової інспекції у Городенківському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 000004/09-04-22- від 11.03.2015 року.

Із таким судовим рішеням не погодилася ДПІ у Городенківському районі та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила скасувати постанову і відмовити в позові. Аргументуючи свою незгоду із постановою, апелянт зазначив, що 17 лютого 2015 року інспектори податкового органу у встановленому законом порядку провели фактичну перевірку дотримання суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 норм чинного законодавства при здійсненні торгівлі в кафе-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» в м. Івано-Франківську. Під час контрольної закупки було придбано пляшку шампанського «Шансон» за 32 гривні, тобто за ціною нижче, ніж встановлена мінімальна роздрібна ціна на такі напої. Цей факт підтверджується актом перевірки та доданим до нього чеком, виданим продавцем за результатами торгової операції. Оскільки позивачем було порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про застсування щодо неї фінансових санкцій в сумі 10000 грн. є законним і підстав для задоволення позову немає.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представник позивача ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та зауважив, що оскаржувана постанова є законною і обгрнутованою, а доводи податкового органу не спростовують висновків, що викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 лютого 2015 року працівниками Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на підставі наказу № 61 від 11.02.2015 року, направлення № 73 і № 74 від 11.02.2015 року проведено фактичну перевірку господарської одиниці - магазину-кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки № 21/09-19-2-11/1/НОМЕР_1 від 17.05.2015 року.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем Постанови від 30.10.2008 року № 957 «Про встановлення розміру мінімального оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва», в результаті чого допущено здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін.

Із акта перевірки вбачається, що 17 лютого 2015 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність позивач, реалізовано пляшку вина (шампанського) «Шансон», місткістю 0,75 л., за ціною 32 грн., що підтверджено чеком РРО № 5562 від 17.02.2015 року.

11 березня 2015 року ДПІ у Городенківському районі було прийнято рішення про застосування щодо підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 10000 гривень.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність такого рішення суб'єкта владних повноважень з наступних підстав.

Розміри мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» із змінами, внесеними Постановою № 177 від 11 червня 2014 року.

Відповідно до п. 1 приміток до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 р. № 957 мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п'ять зірочок та інших спиртових дистилятів та спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.

У відповідності до додатку до вказаної Постанови встановлено мінімальну ціну на вино у скляній тарі місткістю 0,7 та 0,75 л. з 11 червня 2014 року в розмірі 33 гривні.

Згідно абзацу 13 пункту 1 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року встановлено, що оптова або роздрібна торгівля коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами державної податкової служби та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Згідно акту перевірки встановлено факт реалізації однієї пляшки вина (шампанського) «Шансон» 0,75 л. за ціною 32 гривні, тобто позивач здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими від встановлених мінімальних роздрібних цін на такі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем не доведено факт продажу вина за ціною ниже встановленої.

Разом з тим, такі висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.п. 80.2.2, 80.2.3, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 80.4. ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами органів державної податкової служби на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

За приписами п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ДПІ на підставі наказу та відповідних направлень з метою проведення перевірки було проведено контрольну закупку у торговій точці позивача алкогольного напою.

Факт продажу вина (шампанського «Шансон») за ціною 32 гривні підтверджено актом фактичної перевірки за встановленою формою та фіскальним чеком РРО № 5562 від 17.02.2015 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

При цьому позивачем факту незгоди з висновками відповідача щодо продажу вина «Шансон» за ціною 32 гривні у відповідному розділі акту перевірки не було зазначено, що дає підстави вважати, що на момент складання акту у підприємця були відсутні заперечення щодо фактичного викладу обставин за наслідками перевірки.

Доводи позивача про оформлення ним зазначеною квитанцією факту продажу цукерок колегія суддів оцінює критично, оскільки позивач не надав жодних документальних доказів в обґрунтування цього твердження.

Невідповідність фіскального чека вимогам, встановленим Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614, через відсутність зазначеного повного найменування проданого товару та адреси магазину, свідчить про невиконання позивачем як суб'єктом підприємницької діяльності вимог чинного законодавства щодо форми розрахункового документу і не дає підстав стверджувати, що цей документ підтверджує продаж саме цукерок під назвою «Шансон», а не пляшки вина (шампанського) «Шансон», як це вказано в акті перевірки.

Враховуючи правомірність висновку контролюючого органу щодо порушення позивачем вимог статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», колегія суддів не погоджується із позицією суду першої інстанції про неправомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення про застосування на підставі статті 17 зазначеного Закону штрафної (фінансової) санкції у розмірі 10000 грн., а відтак вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Городенківському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області задовольнити, постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2015 року у справі № 809/1470/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді О.М. Довгополов

Н.В. Ільчишин

Повний текст виготовлено 09 серпня 2016 року.