Справа № 522/5999/16-а
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/5999/16-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Крусяна А.В.,

за участю секретаря судового засідання Макогон С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 23 травня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій та рішення неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И Л А :

06.04.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси (далі - управління ПФУ) щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, як працівнику прокуратури, у зв'язку із підвищенням посадового окладу працюючого працівника. В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначає, що 12.12.2002 року йому призначено пенсію довічно у розмірі 90% від суми місячного (чинного заробітку) на посаді Одеського прокурора з нагляду за додержанням Законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах.

У зв'язку зі збільшенням посадового окладу, затвердженого постановою Кабміну України №505 від 31.05.2012 року та відповідно до постанови Кабміну України №1013 від 09.12.015 року, позивач 04.03.2016 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Одеської області від 24.02.2016 року №146, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу прокурора прокуратури ВТУ.

Проте, управління ПФУ рішенням від 14.03.2016р. № 49/03 незаконно відмовило йому у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №213 від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Вважаючи відмову у перерахунку пенсії та відповідне рішення від 14.03.2016р. № 49/03 неправомірними, позивач просить зобов'язати управління ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру"в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки прокуратури Одеської області від 24.02.2016р. № 146.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просив відмовити у задоволенні вимог в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, управління ПФУ послалось на те, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії рішенням №49/03 від 14.03.2016 року на тих підставах, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №213 від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру», а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача у розмірі 90% від заробітку.

Справу розглянуто в порядку скороченого провадження.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 23 травня 2016р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову про задоволення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, оскільки з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено в суді першої інстанції, з 12.12.2002р. ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління ПФУ як отримувач довічної пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від суми місячного(чинного) заробітку на посаді прокурора прокуратури ВТУ.

У зв'язку зі збільшенням посадового окладу, затвердженого постановою Кабміну України №505 від 31.05.2012 року та відповідно до постанови Кабміну України №1013 від 09.12.015 року, позивач 04.03.2016 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Одеської області від 24.02.2016 року №146, згідно якої встановлено збільшений розмір посадового окладу прокурора прокуратури ВТУ.

14.03.2016 управління ПФУ прийняло рішення № 49/03 про відмову позивачеві у перерахунку його пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №213 від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року, у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України, зокрема, «Про прокуратуру».

Судова колегія погоджується з правовою позицією апелянта, що вказане рішення управління ПФУ прийнято без урахування вимог законодавства щодо пенсійного забезпечення.

Так, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 26 листопада 1993 року № 1789-ХІІ в редакції Закону № 2663-111 від 12 липня 2001 року - прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ, яка діяла на час призначення пенсії, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Згідно ч.12 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України" № 76 від 28 листопада 2014 року, який набув чинності з 01 січня 2015 року, внесені зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, відповідно до яких пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Однак, ці законодавчі зміни стосуються тих прокурорсько-слідчих працівників, які реалізували чи реалізовують своє право на пенсію із 1 січня 2015 року, адже відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналіз наведеного дає підстав для висновку, що при проведенні перерахунку пенсії позивача необхідно врахувати те, що законодавчі зміни до ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках до середньомісячного заробітку стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення і норми, які регулюють порядок перерахунку пенсії, законодавчих змін не зазнали, змінилась лише нумерація відповідних частин ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Вирішуючи питання про застосування відповідних норм ст.50-1 №1789-ХІІ щодо перерахунку вже призначених пенсій, судова колегія враховує положення ст.22 Конституції України, у якій зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийняті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної, зокрема, у його рішеннях від 6 липня 1999 року № 8 рп-99 у справі щодо права на пільги, від 20 березня 2002 року № 5рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11 жовтня 2005 року № 8рп/2005 у справі № 1-21/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання

суддів, працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Звернення позивача до пенсійного органу щодо здійснення перерахунку пенсії законодавчо ґрунтується на вимогах ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції Закону на час призначення пенсії), а не Закону, який діє на час звернення про перерахунок, оскільки зворотне становище значно звужує зміст та обсяг прав і свобод позивача.

Щодо посилання управління ПФУ на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», як підстави відмови у здійсненні перерахунку, то, на думку судової колегії, воно є необґрунтованим. Відповідно до п.5 Прикінцеві положення Закону №213-VІІІ, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судове експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. З аналізу встановленої норми, можна дійти висновку, що вона стосується виключно призначення, а не перерахунку вже призначених пенсій.

Враховуючи вищезазначене, необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії.

Відтак, наявні підстави для задоволення позову.

Щодо визначення строку, з якого необхідно провести перерахунок пенсії, судова колегія зазначає, що у відповідності до ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся до управління ПФУ з заявою про перерахунок вже призначеної пенсії 04.03.2016, тому перерахунок має бути здійснений з 01 березня 2016 року.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну правову оцінку обставинам по справі, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Відповідно до ст.202 КАС України судова колегія скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позов задовольняє в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КАС України суд вирішує питання про розподіл судових витрат.

Частина 1 ст.94 КАС України передбачає, що в разі ухвалення судового рішення на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок суб'єкта владних повноважень. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову та апеляційної скарги понесені витрати на оплату судового збору всього в розмірі 1 157,54 (551,21 + 606,33)383,67 грн., які і підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,207,183-2 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 23 травня 2016р. - скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій та рішення неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії.

Визнати неправомірними дії та рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси від 14.03.2016р. № 49/03 про відмову ОСОБА_2 у проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% від середнього заробітку на підставі довідки № 146, виданої 24.02.2016р. прокуратурою Одеської області, починаючи з 01 березня 2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси () на користь ОСОБА_2 (ід.№ НОМЕР_1) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 1 157,54 (одна тисяча сто п'ятдесят сім) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: А.В.Крусян