Справа № 265/2958/16-а
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/2958/16-а
Провадження №2-а/265/91/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі Себко Г.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 травня 2016 року в.о. начальника Маріупольської ОДПІ Михайловою О.М. була винесена постанова серії АА № 185341 по справі про адміністративне правопорушення, за якою позивач була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.165-1 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2 550 грн. за те, що нібито несвоєчасно сплатила Єдиний соціальний внесок, чим порушила п.11 ст.3 розділу 3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону та винесена з його порушенням, а тому підлягає скасуванню, оскільки ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд» зареєстроване та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території місто Маріуполь Донецької області - у населеному пункті, на території якого здійснювалась та здійснюється антитерористична операція, період проведення антитерористичної операції триває, положення, встановлені п. 9-4. розділу VIII прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», поширюються на ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд» як платника єдиного внеску, який перебував та перебуває на території проведення антитерористичної операції.

Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надавши суду письмові заперечення по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частина 2 ст.71 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 11 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 3 ст.165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпункт 20.1.41 Податкового кодексу України передбачає, що контролюючі органи мають право складати стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення у порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перевірки ОСОБА_1 в.о. начальника Маріупольського ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 06 травня 2016 року було складено протокол серії АА № 185341.

Відповідно до ст.234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час, суду не надано доказів того, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було проведено на основі суворого додержання законності та у точній відповідності з законом.

Задля забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, законодавцем були розроблені тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669 зазначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, подавати звітність до контролюючого органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.

Разом з тим, Законом №1669 було внесено зміни в розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та доповнено пунктом 9-3 такого змісту: Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

30.10.2014 року на виконання Закону №1669 Кабінетом Міністрів України було прийнято Розпорядження за №1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція". Відповідно до Додатку до Розпорядження місто Маріуполь внесено до переліку населених пунктів, на які поширюється дія Закону №1669.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014року за №1079-р "Про зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014року за №1053-р" було зупинено дію Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року за №1053-р.

Проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року по справі №826/18330/14, яка була залишена в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015року, визнано нечинним Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №1079-р "Про зупинення дії Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року за №1053-р".

За результатами касаційного оскарження ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі № К/800/19984/15 від 30.09.2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 9 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року в частині задоволеного позову в цій справі скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Водночас, на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення'' Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції"' Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Пунктом 3 даного Розпорядження визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція";розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053".

Згідно з додатком до зазначеного Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено м. Маріуполь Донецької області.

Також, суд зауважує, що основною задачею Закону України №1669 є, зокрема, забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.10 Закону №1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Водночас, суд зазначає, що позивачем на виконання Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції"' № 1669 отримано Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили №1695 від 24.12.2015 року, яким позивачу засвідчили настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто період проведення АТО триває.

Стосовно обов'язку подання до контролюючого органу заяви про звільнення від обов'язків, встановлених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, суд зазначає, що така заява подається платником до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Проте, антитерористична операція на даний момент не завершена, що є загальновідомим фактом.

Заява про звільнення від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану від 10.03.2016 року надавалась до Маріупольської об'єднаної державної податковою інспекції ГУ ДФС у Донецькій області. Таким чином, ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд» звільнене від зобов'язання по сплаті ЄСВ.

Крім того, ч.2 ст.7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту ч.3 ст.165-1 КУпАП вбачається, що диспозиція вказаної статті передбачає вчинення правопорушення умисно.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Під час судового розгляду, позивачем ОСОБА_1 було надано копії платіжних доручень від 21.03.2016 року, 20.04.2016 року та 22.02.2016 року про перерахування ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд» на користь Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області грошових коштів в якості плати з єдиного соціального внеску, у тому числі за 2015 ріку та березень 2016 року. Проте, вказані платіжні доручення, які були підписані у тому числі позивачем ОСОБА_1, не були виконані обслуговуючим банком своєчасно, у зв'язку з недостатністю грошових коштів у підприємства на рахунку, тобто ОСОБА_1 не може нести відповідальність за відсутність грошових коштів на рахунках ПАТ «БМФ» «Азовстальбуд».

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.165-1 КУпАП, зокрема відсутня умисна форма вини з приводу несплата або несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів.

Як наслідок, накладення на позивача адміністративного стягнення за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є неправомірним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що постанову в.о. начальника Маріупольської ОДПІ Михайлової О.М. від 06.05.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не можна вважати законною, а позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8-11, 17, 18, 69, 71, 72, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

2. Скасувати постанову в.о. начальника Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС України в Донецькій області Михайлової О.М. від 06 травня 2016 року серія АА №185341 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.165-1 КУпАП.

3. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на ч.3 ст.165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Щербіна