Справа № 810/864/16
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/864/16 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І. Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, третя особа:Міністерство фінансів України про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2016 року до Київського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Аніка» з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області, Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, третя особа - Міністерство фінансів України про:

- визнання незаконним і скасування рішення (листа) відповідача 3 від 11 серпня 2015 року № 9270/10/10-13-11-02-10;

- визнання незаконним і скасування рішення відповідача 2 № 2709/10/10-36-11-01-14 про результати розгляду скарги;

- визнання незаконним і скасування рішення відповідача 1 № 27869/6/99-99-11-02-02-15 про результати розгляду скарги;

- зобов'язання відповідача 3 включити відомості з поданих позивачем копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період календарний місяць липень 2015 року, до облікових даних щодо позивача в інформаційних базах даних відповідача 1 (а.с.31).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою задовольнити адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03 серпня 2004 року позивач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.89-91).

В січні 2015 року між позивачем та Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області було укладено договір про визнання електронних документів, згідно з яким податковим органом визнаються податковою звітністю подані позивачем податкові документи (податкова звітність, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інші звітні податкові документи) в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

10 серпня 2015 року позивачем було подано до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області лист вих. № 109/08-15, в якому зазначалося, що позивач подає копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі за звітний період - липень 2015 року, який зберігається на машино зчитувальному носії інформації (а.с.64).

До цього листа було долучено копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних (код за ) в електронній формі за звітний податковий період липень 2015 року на флеш носієві «Kingston», серійний номер 019, ємністю 16 гігабайт чорного кольору у файлі « 7997J20151013. XML» у кореневій директорії (папці) з можливістю машинного зчитування через USB (а.с.64).

10 серпня 2015 року зазначений лист було зареєстровано Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області вх. № 15461/10.

11 серпня 2015 року Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на адресу позивача було направлено лист вих. № 9270/10/10-13-11-02-10, яким позивачу було роз'яснено, що реєстр виданих та отриманих податкових накладних за липень 2015 року, отриманий на флеш носії з листом позивача від 10 серпня 2015 року, подавати не потрібно (далі - лист № 9270/10/10-13-11-02-10) (а.с.65).

21 вересня 2015 року позивачем було направлено на адресу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області скаргу про перегляд і скасування рішення контролюючого органу вих. № 148/09-15 (а.с.66-67).

09 жовтня 2015 року Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області було направлено на адресу позивача відповідь - рішення про розгляд скарги, в якому зазначалося, що порушень при наданні Державною податковою інспекцією у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області рішення (листа) № 2709/10/10-13-11-02-10 не встановлено (а.с.68).

23 листопада 2015 року позивачем було подано до Державної фіскальної служби України скаргу про перегляд і скасування рішення контролюючого органу вих. № 199/11-15(а.с.69-83).

28 грудня 2015 року Державної фіскальної служби України було прийняте рішення про результати розгляду скарги вих. № 27869/6/99-99-11-02-02-15, яким скаргу позивача було залишено без задоволення (далі - рішення № 27869/6/99-99-11-02-02-15) (а.с.88).

23 листопада 2015 року позивач надіслав до третьої особи скаргу про перегляд і скасування рішення контролюючого органу вих. № 202/11-15, яку 03 грудня 2015 року було направлено для розгляду до Державної фіскальної служби України (вих. № 31-11120-09-10-37145) (а.с.74- 83, 86).

Не погодившись з рішеннями відповідачів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 49 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII , ним внесено зміни до ст. 201 ПК України, зокрема, п. 201.15 ПК України, відповідно до якого платник податку повинен був вести реєстри виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді та щомісячно подавати до контролюючого органу копії записів у них.

Починаючи з 01 січня 2015 року, на підставі вимог п. 201.15 ст. 201 ПК України, зведені результати обліку операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з розділом V Кодексу, відображаються платником податку у податкових деклараціях.

Починаючи з 01 січня 2015 року, платник податків повинен вести реєстр документів, зазначених у підпунктах «а» -«в» п. 201.11 ст. 201 ПК України.

Реєстр виданих та отриманих податкових накладних, який платником податків ведеться за власним бажанням, так і реєстр документів, зазначених у підпунктах «а»-«в» п. 201.11 ст. 201 ПК України податкових накладних, до контролюючого органу, починаючи із звітності за січень 2015 року не подається.

Так, позивач за звітний період липень 2015 року податкову декларацію з ПДВ в електронному вигляді не подавав, проте, ним було подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року з додатками 1- 5 та доповненнями до неї у паперовому виді (а.с.34-62).

10 серпня 2015 року позивачем було подано до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронній формі за звітний період - липень 2015 року.

Судом першої інстанції вірно зауважено про те, що реєстр виданих та отриманих податкових накладних не є податковою декларацією, а отже, норми пп. 49.12 ст. 49 ПК України по відношенню до реєстрів не повинні застосовуватися. З огляду на що та враховуючи вимоги п. 201.15 ст. 201 ПК України суд першої інстанції вірно встановив, що рішення (лист) відповідача 3 № 9270/10/10-13-11-02-10 видано правомірно.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (ст. 56 ПК України).

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог п. 44.6 ст. 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Встановлено, що скарга, подана 21 вересня 2015 року вих. № 148/09-15 позивачем до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, останнім була розглянута та за результатами її розгляду 09 жовтня 2015 року було прийнято рішення № 2709/10/10-36-11-01-14 (а.с.68).

04 грудня 2015 року першим заступником голови Державної фіскальної служби України було прийнято рішення № 25967/6/99-99-11-02-02-15 про продовження строку розгляду скарги до 22 січня 2016 року включно, а 28 грудня 2015 року прийнято рішення № 27869/6/99-99-11-02-02-15 (а.с.87, 88).

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції, Державною фіскальною службою України та Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області скарги позивача були розглянуті уповноваженими на те органами, в порядку та строки, встановлені Податковим кодексом України.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не зазначено у відповідності до норм КАС України, яким чином рішення Державної фіскальної служби України та Головного управління фіскальної служби у Київській області, прийняті за результатами розгляду скарг, порушили його права, враховуючи можливість оскарження цих рішень у судовому порядку.

Рішення відповідачів про результати розгляду скарг не є юридично значеними для позивача, оскільки не мають безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку та самі по собі не породжують настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права та обов'язки, що виключає передумови для здійснення захисту права або законного інтересу позивача шляхом скасування таких рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2015 р. (номер судового рішення в ЄДРСР - 44320586).

Колегія суддів погоджується з тим, що позовні вимоги про зобов'язання Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області включити відомості з поданих позивачем копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за податковий період - липень 2015 року до облікових даних щодо позивача в інформаційних базах даних Державної фіскальної служби України - є похідними від позовних вимог, викладених у п.п. 2-4 прохальної частини позовної заяви, що як наслідок також не підлягає задоволенню.

У відповідності із ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права. Тому, відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін, на підставі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка» - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Файдюк В.В.

Судді: Мєзєнцев Є.І.

Чаку Є.В.