Справа № 821/1024/16
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1024/16
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кузьменко Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання внесення змін до актового запису № 231 від 14.07.2000 р., -

встановив:

22 липня 2016 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач, ВРАЦС) з позовними вимогами про зобов'язання внесення змін до актового запису № 231 від 14.07.2000 р, а саме:

- зобов'язати Дніпровський районний у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису №231 складеного 14 липня 2000 року про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який виданий Дніпровським відділом реєстрації актів громадського стану міста Херсона у якому по батькові матері "ОСОБА_1" змінити на правильно "ОСОБА_1", та видати повторно свідоцтво про народження сина у якому вказати правильно матір: ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначила, що 14 липня 2000 року відповідачем було видано свідоцтво НОМЕР_2 про народження її сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, але в свідоцтві допущено помилку у графі мати записано матір ОСОБА_1 замість паспортних даних по батькові матері ОСОБА_1. З метою усунення помилки в свідоцтві про народження дитини позивач 07 липня 2016 року звернулась до ВРАЦС, але через відсутність необхідних документів відповідач письмово відмовив у вчиненні відповідних дій, надавши рекомендацію вирішувати це питання в судовому порядку.

Позивач 04 серпня 2016 року подала до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про свою правову позицію суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 28 липня 2016 року поштового відправлення №950.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Розглянувши надані документи, зваживши доводи позивача викладені в адміністративному позові, врахувавши відсутність заперечень на адміністративний позов, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 14.07.2000 року НОМЕР_2 (актовий запис №231 від 14.07.2000) в графі «мати» записано ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого 20.08.2013 року, батьком позивачки є ОСОБА_5.

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 09.08.2013 року позивачка також записана як ОСОБА_1.

Таким чином, в свідоцтві про народження дитини міститься помилка в по батькові матері замість ОСОБА_1, зазначено ОСОБА_1.

З метою внесення змін до актового запису про народження дитини №231 від 14.07.2000 року, позивач звернулась до відповідача з відповідною заявою, до якої додала: копію паспорту заявника серії НОМЕР_5 виданого Республікою Вірменія від 12.07.2013 року; копію посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_6 виданої 6501 від 24.01.2014 року; копію свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_3 виданого Вайським територіальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Вірменія від 20.08.2013 року; копію свідоцтва про шлюб заявника серії НОМЕР_4 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Масісського району Міністерства юстиції Республіки Вірменія від 09.08.2013 року; копію свідоцтва про народження сина серії НОМЕР_2 виданого Днвпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 14.07.2000 року.

У відповідь відповідач висновком про відмову у внесення змін до актового запису цивільного стану від 16 липня 2016 року, відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (затверджені Наказом Мінюсту від 12.01.2011 року №96/5), відмовив ОСОБА_1 в проханні внесення змін в актовий запис про народження дитини №231 складеного 14 липня 2000 року, в зв'язку з тривалою відсутністю необхідних актових записів для вирішення справи по суті та недостатністю поданих документів для внесення змін та відповідно до п.2.12 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.2 ст.5 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбула до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачає, що цей Закон визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану.

Цей Закон регулює відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Таким чином, права дитини, передбачені Конституцією України та міжнародними договорами, серед іншого, реалізуються шляхом проведення державної реєстрації актів цивільного стану.

Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (ч.2 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану (ч.2 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану (абз.1 ч.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку (абз.4 ч.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України (ч. 5 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку (п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011 року та Зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793 (далі - Правила №96/5)).

Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (п.2.6 Правил №96/5).

Судом встановлено, що позивач подала документи необхідні для встановлення помилки в актовому записі дитини №231 від 14.07.2000 року в графі «мати» стосовно по батькові матері дитини ОСОБА_1, замість помилкового ОСОБА_1.

На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку (п.2.12 Правил №96/5).

Втім, суд не погоджується з позицією відповідача про відмову в задоволенні прохання про внесення змін в актовий запис про народження дитини №231 від 14 липня 2000 року , складеного Дніпровським районним у місті Херсоні відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, через недостатність поданих документів, що є необхідними для вирішення питання по суті, оскільки пакет документів, які надавались відповідачу містив необхідні данні для усунення розбіжностей.

Суд виходить з того, що він повинен належним чином захистити права позивача, адже навіть у випадку задоволення позовних вимог залишається чинним висновок Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 16 липня 2016 року про відмову у внесення змін до актового запису про народження дитини №231 від 14 липня 2000 року, складеного Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Враховуючи викладене, суд на підставі ч.2 ст.11 КАС України, виходить за межі позовних вимог та з метою належного захисту прав позивача скасовує висновок Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 16 липня 2016 року про відмову у внесення змін до актового запису про народження дитини №231 від 14 липня 2000 року, складеного Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Стосовно позовних вимог зобов'язати Дніпровський районний у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису №231 складеного 14 липня 2000 року про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який виданий Дніпровським відділом реєстрації актів громадського стану міста Херсона у якому по батькові матері "ОСОБА_1" змінити на правильно "ОСОБА_1", та видати повторне свідоцтво про народження сина у якому вказати правильно матір: ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Підпунктом 2.13.2 пункту 2.13 Правил № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Відповідно до п.п.2.16.7 п. 2.16 зазначених Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису (ч.4 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч.6 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").

Наведене є підставою для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису №231 складеного 14 липня 2000 року про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який виданий Дніпровським відділом реєстрації актів громадського стану міста Херсона у якому по батькові матері "ОСОБА_1" змінити на правильно "ОСОБА_1".

В той же час, позовна вимога про зобов'язання відповідача видати повторне свідоцтво про народження сина у якому вказати правильно матір: ОСОБА_1, задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку державний орган здійснює сам повторну видачу свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану з відображенням в ньому змін до актового запису.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання стосовно застосування ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України (заява №19336/04 п.227) зазначено, що засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (ч.4,5 ст.11, ч.2 ст. 69, ч.5 ст.71 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (ч.2 ст. 71 КАС України).

Суд в п.4 резолютивної частини ухвали від 30 грудня 2015 року запропонував відповідачу надати письмові заперечення проти позову та докази, які у нього є, що спростовують заявлені позовні вимоги, однак відповідач своїм правом на надання таких заперечень не скористався.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо такі приписи відповідач без поважних причин не виконує, то "суд вирішує справу на основі наявних доказів" (ч. 4,6 ст. 71 КАС України).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність частини своїх вимог.

Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч.7 ст.6 Закону України "Про судовий збір").

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.3 ст.94 КАС України).

Позивачем сплачено 1102,40 грн. (квитанція №1 від 26 липня 2016 року), а тому з урахуванням частини задоволених вимог поверненню підлягає сума в розмірі 551,20 грн. (1102,40 грн.-551,20 грн.).

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 11, 14, 71, 86, 94,128,158 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання внесення змін до актового запису № 231 від 14.07.2000 р. - задовольнити частково.

Скасувати висновок Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 16 липня 2016 року про відмову у внесення змін до актового запису про народження дитини №231 від 14 липня 2000 року, складеного Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області .

Зобов'язати Дніпровський районний у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису №231 складеного 14 липня 2000 року про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який виданий Дніпровським відділом реєстрації актів громадського стану міста Херсона у якому по батькові матері "ОСОБА_1" змінити на правильно "ОСОБА_1".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області судовий збір в сумі 551,20 грн, шляхом безспірного списання коштів органами державної казначейської служби.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Херсонський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Кузьменко Н.А.

кат. 3.1.2.