Справа № 804/15080/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:
- скасувати видане Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення від 30.06.2015 року № НОМЕР_1.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі акту камеральної перевірки від 23.06.2015 року № 1552/04-03-15-01 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_1 від 30.06.2015 року про нарахування штрафних санкцій у розмірі 10 % в сумі 9 892,54 грн. за порушення граничного строку сплати узгоджених податкових зобов'язань. Позивач вказане рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки несвоєчасна сплата грошових зобов'язань сталася внаслідок затримки оплати підприємству отриманих робіт, яка мала бути проведена ПАТ «Кременчуцький сталелитійний завод». Дана оплата підприємством була отримана лише 15.01.2015 року, тому самостійно нараховані зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 110 000,00 грн., а також суму штрафу за прострочення сплати у розмірі 11 00 грн., товариство сплатило 16.01.2015 року.
Представник позивача у судове засідання не зявився, директор товариства надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.12.2014 року ТОВ «Гольфстрим» подало податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2014 року. У вказаній декларації підприємство самостійно нарахувало зобовязання зі сплати податку у розмірі 110 181,00 грн.
Також, судом встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20. п. 75.1 ст. 75, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 79.1 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755 - VI (зі змінами та доповненнями) старшим державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_4 проведена камеральна перевірка ТОВ «Гольфстрим» з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобовязань з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за листопад 2014 року № НОМЕР_2.
За результатами перевірки складено акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість від 23.06.2015 року № 1552/04-03-15-01, відповідно до якого перевіркою встановлено порушення п. 57.1 ст 57 ПК України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання з податку на додану вартість по строку 30.12.2014 року.
Отже, дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов'язання з податку на додану вартість. Відповідальність платника передбачена п.126.1 ст.126 ПК України.
Проте, суд не може погодитись з таким рішенням податкового органу, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлює Податковий Кодекс України (далі - ПК України).
Положеннями пп.16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Податкова декларація - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1ст. 46 ПК України).
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Податкова декларація з ПДВ заповнюється платником податку самостійно або іншою особою, нотаріально уповноваженою платником податку здійснювати таке заповнення, у порядку, передбаченому главою 2 розділу II цього Кодексу (п. 179.5ст. 179 ПК України).
Згідно з п. 57.1 ст. 7 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктами 203.1, 203.2 ст. 203 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
З викладеного вбачається, що граничним строком сплати узгоджених грошових зобов'язань позивача з податку на додану вартість за період листопад 2014 року є 30.12.2014 року, тобто в межах цих строків повинні бути сплачені податкові зобов'язання визначені платником податків у поданій ним податковій декларації.
У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу (п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України).
Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем 16.01.2015 року було сплачено суму самостійно нарахованих зобовязань з податку на додану вартість у розмірі 110 000,00 грн., разом з пенею у розмірі 11 000,00 грн., тобто 10% від простроченої суми, що підтверджується копією меморіального ордеру № 5-15 від 16.01.2016 року.
Отже, ТОВ «Гольфстрим» вже сплатило означену суму податку на додану вартість (включаючи розмір штрафу) 16.01.2016 року.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем було сплачено суму штрафу за допущення несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов'язань, відповідно відсутні підстави для повторного притягнення ТОВ «Гольфстрим» до фінансової відповідальності, передбаченої ст. 126 ПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, відповідачем правомірність своїх дій не доведено.
Отже, суд не може вважати, що рішення відповідача є таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Виходячи з цього, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи, підлягає компенсації з Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим» до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області від 30.06.2015 року № НОМЕР_1 про зобовязання сплатити штраф за несвоєчасно сплачену самостійно нараховану суму податку на додану вартість за листопад 2014 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гольфстрим» судові витрати у сумі 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок) грн.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1