Справа № 265/3695/16-а
Суддя: Щербіна А. В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №265/3695/16-а
Провадження №2-а/265/117/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А.В., при секретарі судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним рішення щодо відмови в перерахунку пенсії, його скасуванні та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя (надалі - Управління ПФУ) про визнання неправомірним рішення щодо відмови в перерахунку пенсії, його скасуванні та зобов'язання вчинити певні дії. В обгрунтування позову зазначив, що з 02 грудня 2002 року він перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує безстроково пенсію за вислугою років. Вказана пенсія була призначена йому на підставі ст.50-1 Закона України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час звернення за призначенням пенсії) в розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. На час призначення йому пенсії, він займав посаду прокурора Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області.

Відповідно до ст.50-1 Закона України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Такий перерахунок робився Відповідачем з часу призначення йому пенсії неодноразово, останній раз в липні 2012 року, на підставі його заяв у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

13 червня 2016 року він звернувся до Відповідача з заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників згідно постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури та №1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а також надав довідку прокуратури Донецької області № 18-57-1473 від 09.06.2016 р. про розмір фактичної (чинної) заробітної плати для перерахунку пенсії по його посаді з 01.12.2015 року.

17 червня 2016 року начальником Управління ПФУ було прийнято рішення №1918 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років з більшого заробітку. Відмова в перерахунку пенсії мотивована тим, що на думку Відповідача, статтею 86 Закона України «Про прокуратуру» перерахунки пенсій працівникам прокуратури не передбачені, однак визначено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України на підставі відповідного нормативно-правового акту. На сьогоднішній день відповідного нормативного акту Кабінетом Міністрів не прийнято. Вважав зазначену відмова Управління ПФУ неправомірною. Посилаючись, зокрема на ст.ст.22, 64 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»; Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», просив суд: визнати дії Управління ПФУ щодо відмови йому у перерахунку пенсії з більшого заробітку на підставі довідки прокуратури Донецької області № 18-57-1473 від року неправомірними; скасувати рішення Управління ПФУ про відмову в перерахунку пенсії з більшого заробітку №1918 від 17.06.2016 року; зобов'язати Управління ПФУ здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-1473 від 09.06.2016 року про розмір фактичної заробітної плати відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на 2002 рік), виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати починаючи з 01.12.2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015 року.

Відповідач Управління ПФУ подало до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначило, що з позовом не може погодитися у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 Кодексу.

Частиною 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Як свідчать матеріали пенсійної справи позивача, ця конституційна норма Управлінням ПФУ не порушена.

ОСОБА_1, 1946 року народження перебуває на обліку в Управлінні ПФУ з 02.12.2002 року, як отримувач пенсії за вислугу років, відповідно до норм статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 17.01.2002 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Позивачу було призначено пенсію за вислугу років, в розмірі 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

14.06.2016 року Позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку з підвищенням заробітної плати слідчого з особливо важливих справах. До заяви було додано довідку прокуратури Донецької області №18-57-1473 від 09.06.2016 про розмір заробітної плати з 01.12.2015 року. Проте, в перерахунку пенсії з більшого заробітку Позивачу було відмовлено, оскільки п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються зокрема відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до ч.13 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Частиною 20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідний нормативно правовий акт Кабінетом Міністрів, щодо визначення умов та порядку проведення перерахунку пенсії за вислугу років прийнято не було. З огляду на зазначене, рішення Управління ПФУ від 17.06.2016 №1918 є обґрунтованим та правомірним. Посилаючись, зокрема на ст.с.т.19, 46 Конституції України, ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» просило суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання, позивач ОСОБА_1 не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про місце і час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з цим, суд вважає, що Позивач не з'явився до судового засідання без поважних причин та його неявка не є перешкодою для розгляду справи, оскільки він на власний розсуд розпорядився своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

В судовому засіданні, представник відповідача Вайншток Б.Г., який діє на підставі довіреності, проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступник підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні ПФУ з 02.12.2002 року, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції від 17.01.2002 року та отримує пенсію за вислугу років із розрахунку 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

13 червня 2016 року позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку з підвищенням з 01.12.2015 року заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників згідно постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 р. «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури та № 1013 від 09.12.2015 р. «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», а також надав довідку прокуратури Донецької області №18-57-1473 від 09.06.2016 р. про розмір фактичної (чинної) заробітної плати для перерахунку пенсії по його посаді з 01.12.2015 року.

Рішенням начальника Управління ПФУ від 17.06.2016 року №1918 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з посиланням на те, що ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII передбачено, що умови та порядок проведення перерахунку пенсії робітникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день відповідний акт Кабінетом Міністрів України не прийнято.

В той же час, ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ в редакції від 17.01.2002 передбачає, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч.2 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

При цьому дана редакція Закону № 1789-ХІІ була чинною на час призначення пенсії позивачу.

Законом України № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з- якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011 положення частини першої ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Законом України №3668-VI від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» внесено зміни, що стосуються призначення пенсій та максимального розміру пенсій. Так, відповідно до ч.15 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вищевказані положення щодо максимального розміру пенсії в подальшому були залишені без змін відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ, який набув чинності з 01.04.2015 року.

Зокрема, з 1 січня 2015 року розмір пенсії за віком та вислугу років, які призначаються за нормами Закону України «Про прокуратуру», становить 60 відсотків заробітної плати.

Однак, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ в редакції від 17.01.2002 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, тому внесені Законами України №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках, а також максимального розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 у справі № К/800/6054/15.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, зокрема, в органах прокуратури (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10.12.2013 в справі № 21-348а13 та від 17.12.2013 в справі № 21-445а13.

Згідно ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. 1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» № 1013 від 09.12.2015, що набрала чинності з 01.12.2015, затверджено нові схеми посадових окладів працівників прокуратури, відповідно до яких відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, та у зв'язку з якою працівники прокуратури мають право на перерахунок пенсії з 01.12.2015.

Пунктом 3 ч.1 постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 р. встановлено, що у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов'язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено, зокрема постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 р. №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Всі зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та інших нормативних актів, які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівника прокуратури. В даному випадку нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч.17, 18 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 17.01.2002 року.

За таких обставин, застосовані стосовно відповідачем положення Законів України №3668-VI від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», №213 від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 86 «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII погіршують права позивача на перерахунок пенсії, а тому суперечать Конституції України.

Суд наголошує, що позивачу пенсію призначено до внесення змін в Закон України «Про прокуратуру», які звужують зміст та обсяг існуючих прав. В даному випадку ставиться питання не про її призначення, а про проведення перерахунку на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції на час призначення пенсії.

Таким чином, посилання відповідача, як на підставу відмови в перерахунку пенсії позивачу, на ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, яка передбачає, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, є безпідставним.

Дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою про перерахунок пенсії 13.06.2016 року, тобто, як того вимагає ч.17 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ протягом 12 місяців з дня набуття права на підвищення пенсії (з 01.12.2015 року), а перерахунок повинен був бути проведений з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, тобто з 01.01.2016 року.

Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 8-11, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя Донецької області про визнання неправомірним рішення щодо відмови в перерахунку пенсії, його скасуванні та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Дії Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого заробітку на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-1473 від 09.06.2016 року - визнати неправомірними.

3. Рішення управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя від 17.06.2016 року за №1918 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого заробітку - скасувати.

4. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року виходячи з 90 відсотків від заробітної плати зазначеної в довідці прокуратури Донецької області №18-57-1473 від 09.06.2016 року без обмеження граничного розміру пенсії.

5. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

6. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ця постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

7. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови, а учасниками процесу, що не були присутні при проголошенні, - протягом 10 днів з дня отримання копії цієї постанови. У разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини цієї постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови складеної у повному обсязі.

Повний текст цієї постанови складений 04.08.2016 року.

Суддя А.В. Щербіна