Справа № 804/670/14
Суддя: Кононенко Олександр Володимирович
Дата ухвалення: 2016-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 р. Справа № 804/670/14
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального закладу «Новомосковська центральна міська лікарня» про зобовязання виконати пункти 2, 8, 9, 10 вимоги від 12.06.2013 року № 04-04-05-157433, -
11.01.2014 року Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить зобов'язати Комунальний заклад "Новомосковська центральна міська лікарня" виконати пункти 2, 8, 9, 10 вимоги від 12.06.2013 №04-04-05-15/7433, а саме:
- пункт 2 - відшкодувати зайво нараховану та виплачену надбавку на загальну суму 501 499,04 гривень, шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок лікарні чи до каси лікарні, утриманням із заробітної плати працівників з подальшим перерахуванням їх до обласного бюджету, в залежності від періоду в якому виявлено порушення, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених коштів у сумі 501 499,04 гривень. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 501 499,04 гривень у порядку та розмірах встановлених законодавством України;
- пункт 8 - відшкодувати в повному обсязі зайво нараховані та перераховані внески до державних цільових фондів по незаконно виплаченій заробітній платі на загальну суму 184 191,62 гривень шляхом перерахування коштів до обласного бюджету або шляхом зарахування в рахунок майбутніх платежів, шляхом проведення претензійно-позовної роботи до територіального органу Пенсійного фонду України;
- пункт 10 - поновити в бухгалтерському обліку скриту кредиторську заборгованість в сумі 1 559355,32 гривень, в тому числі за послуги з електроенергії, за послуги з постачання природного газу, послуги водопостачання та водовідведення, оплату теплопостачання, штрафні санкції.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що за результатами проведеної ревізії на адресу відповідача було направлено обов'язкову вимогу про усунення фінансових порушень виявлених ревізією від 12.06.2013 року №04-04-05-15/7433, проте, відповідачем вимоги інспекції повністю виконані не були, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити, доводи викладені в позовні заяві підтримав.
Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України, на підставі направлень на перевірку від 17.04.2013 року № 722-13, Державною фінансовою інспекцією у Дніпропетровській області було проведено ревізію Комунального закладу "Новомосковська центральна міська лікарня".
За результатами перевірки 29.04.2013 року відповідачем складено акт ревізії № 04-16/73, в якому встановлено порушення, які виникли в період з 01.05.2010 року по 31.03.2013 року.
З метою усунення виявлених порушень відповідачу була направлена вимога від 12.06.2013 №04-04-05-15/7433 Про усунення порушень, виявлених ревізією.
Пункти 2, 8,9 та 10, виконання яких є предметом розгляду у даній справі, відповідачем виконані не були, та містили вимоги:
- відшкодувати зайво нараховану та виплачену надбавку на загальну суму 501 499,04 гривень, шляхом внесення грошових коштів на розрахунковий рахунок лікарні чи до каси лікарні, утриманням із заробітної плати працівників з подальшим перерахуванням їх до обласного бюджету, в залежності від періоду в якому виявлено порушення, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо повернення зайво виплачених коштів у сумі 501 499,04 гривень. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у зайвих грошових виплатах кошти у сумі 501 499,04 гривень у порядку та розмірах встановлених законодавством України;
- відшкодувати в повному обсязі зайво нараховані та перераховані внески до державних цільових фондів по незаконно виплаченій заробітній платі на загальну суму 184 191,62 гривень шляхом перерахування коштів до обласного бюджету або шляхом зарахування в рахунок майбутніх платежів, шляхом проведення претензійно-позовної роботи до територіального органу Пенсійного фонду України;
- поновити в бухгалтерському обліку скриту кредиторську заборгованість в сумі 1 559355,32 гривень, в тому числі за послуги з електроенергії, за послуги з постачання природного газу, послуги водопостачання та водовідведення, оплату теплопостачання, штрафні санкції.
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).
Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У справі, що розглядається, Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області просить зобовязати виконати пункти 2, 8, 9 та 10 вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 28 жовтня 2014 року № 21-462а14.
Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Комунального закладу «Новомосковська центральна міська лікарня» про зобовязання виконати пункти 2, 8, 9, 10 вимоги від 12.06.2013 року № 04-04-05-157433 відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 08 липня 2016 року

Суддя ОСОБА_1