Справа № 809/2137/15
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2016 р. Справа № 809/2137/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М,

представника позивача: Пазинюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу в розмірі 8 157, 35 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 8 157,35 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, статтей 176, 179 Податкового кодексу України не задекларовано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік у розмірі 6 526,68 гривень, у зв'язку з чим вказані зобов'язання визначені податковим повідомленням-рішенням № від 26.01.2015 та застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 631,67 гривень, внаслідок чого утворено податковий борг в розмірі 8 158,35 гривень. Враховуючи наявну переплату за основним платежем у розмірі 1 гривня, відповідачем не сплачено 8 157,35 гривень податкового боргу.

Ухвалою суду від 26.05.2015 відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до судового розгляду.

17.07.2015 ухвалою суду провадження в даній адміністративну справі зупинено, а 30.09.2015 провадження поновлено та справу призначено до судового розгляду.

24.11.2015 ухвалою суду провадження в даній адміністративній справі зупинено у зв'язку з неможливістю розгляду цієї справи до вирішення адміністративної справи №809/4271/15 за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення за № від 26.01.2015 до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

26.07.2016 ухвалою суду поновлено провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Правом подання письмового заперечення проти заявленого позову не скористався, а тому, у відповідності до положення частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є платником податку на доходи фізичних осіб в силу приписів підпункту 160.1.1 пункту 160 статті 160 Податкового кодексу України.

Відповідачем допущено утворення податкового боргу в розмірі 8 157,35 гривень, що виник в результаті несплати грошових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб за основним платежем у сумі 6 525,68 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 1 631,67 гривень.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_2 допущено утворення податкового боргу, що виник в результаті несплати визначеної податковим повідомленням № від 26.01.2015 суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 8 158,35 гривень, з яких 6 526,68 гривень - за основним платежем та 1 631,67 гривень - за штрафними (фінансовими) санкціями, застосованими на підставі статті 123 Податкового кодексу України (а.с.16).

Факт неподання ОСОБА_2 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 43 511,15 гривень та суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 6 526,68 гривень зафіксовано відповідачем в акті документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_2 з питань повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб із суми доходу, отриманого у вигляді анульованого (прощеного) боргу Філією «Прикарпатське регіональне управління» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у 2013 році, за №800/17/НОМЕР_1 від 16.12.2014 (а.с.11-13).

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин, суд виходить з чинних на час виникнення правовідносин нормативно-правових актів та зазначає їх зміст у відповідній редакції.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 8.2).

Згідно підпункту 9.1.2. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних належать податок на доходи фізичних осіб.

Відповідно пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом з'ясовано, що відповідач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням за № від 26.01.2015, оскаржив його у судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2015 у справі №809/4271/15, яка згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2016 у справі №876/19/16 залишена без змін, відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні поданого ним позову до Державної податкової інспекції у Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.01.2015 (а.с.105-108, 109-116).

Постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2015 у справі №809/4271/15 набрала законної сили 12.07.2016 (а.с.104).

Відповідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення № від 26.01.2015 винесено позивачем правомірно, визначена відповідачу сума грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 8 158,35 гривень є узгодженою та підлягала сплаті відповідачем у строк, встановлений абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

Статтею 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1).

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано ОСОБА_2 податкову вимогу за №2-23 від 24.04.2015 на суму 8 157,35 гривень, у зв'язку із наявною переплатою за основним платежем у сумі 1 гривня (а.с.18).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Таким чином, 6 525,68 гривень податку на доходи фізичних осіб та 1 631,67 гривень штрафних (фінансових) санкцій утворюють податковий борг відповідача в розмірі 8 157,35 гривень, який ним не сплачено.

Відповідно до пункту 113.1 статті 113 Податкового кодексу України суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Згідно із пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2. даної статті Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Пунктом 87.11 статті 87 цього Кодексу орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, який ним не сплачено та підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету в розмірі 8 157, 35 гривень.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід державного бюджету податковий борг з сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 8 157 (вісім тисяч сто п'ятдесят сім) гривень 35 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 09.08.2016.