Справа № 825/1009/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1009/16 Головуючий у 1-й інстанції: Соломко І.І.
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинтепломережі» до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинтепломережі» задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано вимогу Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 29 жовтня 2015 року №1-18/1497.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що лист від 29 жовтня 2015 року №1-18/1497, в якому містяться обов'язкові вимоги щодо усунення порушень законодавства, є законним та таким, що підлягає виконанню, та при оформленні зазначеної вимоги позивач діяв у межах повноважень.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.2.1.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Чернігівській області на III квартал 2015 року, на підставі направлень, виданих в.о.начальника Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції №63 від 03 серпня 2015 року, №72, №73, №74 від 07 вересня 2015 року, посадовими особами Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача, у тому числі з питань використання коштів субвенції, виділеної з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за період з 01 січня 2014 року по 31 липня 2015 року.

За результатами проведеної ревізії складено акт від 15 жовтня 2015 року №1-24/14, в якому зафіксовано виявлені порушення, що призвели до завищення розміру фактичної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого постачання гарячої води, а отже, і різниці в тарифах, на суму 2647313,16 грн., зокрема:

- втрати тепла в теплових мережах, що включені до фактичної собівартості, завищено на суму 1774226,63 грн., чим порушено умови п.п.3.1.1, 3.1.8 Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні (КТМ 204 України 244-94), затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 14 грудня 1993 року, п.п.6.3.64, 7.7.23 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №71 від 14 лютого 2007 року, п.6 Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 року №30;

- адміністративні витрати, що віднесено до фактичної собівартості, завищено на суму 216958,00 грн., чим порушено умови п.6 Порядку №30, п.19 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги»;

- фінансові витрати, що віднесено до фактичної собівартості, завищено на суму 656128,53 грн., чим порушено умови п.6 Порядку №30, п.п.22, 64 Порядку №869.

Внаслідок зазначених порушень, завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету на загальну суму 2647313,16 грн.

29 жовтня 2015 року Ніжинською об'єднаною Державною фінансовою інспекцією складено лист №1-18/1497, в якому відповідач вимагає усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку та вичерпну інформацію про вжиті заходи усунення порушень та недоліків разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати Державній фінансовій інспекції в Чернігівській області до 15 січня 2016 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що висновки Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції щодо завищення позивачем розміру фактичної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого постачання гарячої води є необґрунтованими, тому оскаржувана вимога Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції «Щодо усунення порушень законодавства» від 29 жовтня 2015 року №1-18/1497 є протиправною і підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», який визначає правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

В силу п.п.7, 10 ст.10 вищезазначеного Закону органу державного фінансового контролю надається право, серед іншого, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.15 вищезазначеного Закону законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Указом Президента України від 23 квітня 2011 року №499/2011 затверджено Положення про Державну фінансову інспекцію України, відповідно до якого Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пп.4 п.4 Положення про Держфінінспекцію).

Згідно п.6 вказаного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію встановлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.п.7, 10 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання регулюється Порядком проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, у відповідності до п.46 якого якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно п.50 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання.

Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з оскаржуваної вимоги Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції №1-18/1497 від 29 жовтня 2015 року, в якій відповідач вимагає усунути виявлені порушення законодавства в установленому законом порядку, відповідачем у вимозі зазначено, що внаслідок виявленого порушення завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету на загальну суму 2647313,16 грн.

Разом з тим, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача, натомість, збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Наведена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 січня 2015 року у справі №21-603а14, від 27 січня 2015 року у справі №21-436а14, від 21 квітня 2015 року у справі №21-96а15, від 23 лютого 2016 року №818/1857/14 та у відповідності до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що у вимозі Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції №1-18/1497 від 29 жовтня 2015 року лише зазначено виявлені збитки, вона спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, а завдані збитки не можуть бути примусово стягнуті на підставі такої вимоги, колегія суддів дійшла висновків щодо правомірності спірної вимоги Ніжинської об'єднаної Державної фінансової інспекції в Чернігівській області від 29 жовтня 2015 року №1-18/1497 та відсутності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Ніжинтепломережі».

Частиною 2 ст.94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

З вищевикладеного вбачається, що суд присуджує саме з іншої сторони всі здійснені суб'єктом владних повноважень витрати виключно пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Таким чином, процесуальним законодавством не передбачено розподілу судових витрат шляхом стягнення судових витрат у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги з Державного бюджету України на користь суб'єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, тому постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернігівській області - задовольнити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинтепломережі» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 12 серпня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.