Справа № 2а/2470/1491/11
Суддя: Скакун Оксана Петрівна
Дата ухвалення: 2011-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 липня 2011 року м. Чернівці Справа № 2а/2470/1491/11

11 год. 38 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді: Скакун О.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Юзька Я.В.

представника позивача ОСОБА_1;

представника відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м. Чернівці до Головного управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

СУТЬ СПОРУ:

Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м. Чернівці ради звернулося з адміністративним позовом до Головного управління юстиції в Чернівецькій області про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ВП №22403003 від 17.06.2011 року у відношенні стягувача ОСОБА_2 про накладення на Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м. Чернівці ради штрафу у розмірі 680 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 17 червня 2011 року відповідач виніс оскаржувану постанову про накладення штрафу в сумі 680,00 грн. за невиконання виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці № 2а-155, виданого 22.09.2010 року. Про оскаржувану постанову позивачу стало відомо 22 червня 2011 року, що підтверджується супровідним листом до постанови від 20.06.2011р., з вхідною відміткою позивача від 22.06.2011р.

Дану постанову позивач вважає неправомірною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що державний виконавець зобов'язаний був з'ясувати чи є причини невиконання судового рішення поважними та чи є можливим виконання судового рішення лише боржником, однак таких дій вчинено не було.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника в судовому засіданні не забезпечив, та про причини неявки суду не повідомив.

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2011 року винесено постанову ВП №22403003 про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання виконавчого листа Першотравневого районного суду м. Чернівці № 2а-155, виданого 22.09.2010 року.

Судом встановлено, що про оскаржувану постанову позивачу стало відомо 22 червня 2011 року, що підтверджується супровідним листом до постанови від 20.06.2011р., з вхідною відміткою позивача від 22.06.2011р.

Для вирішення питання щодо зазначених виплат, оскільки у позивача не передбачені кошти на погашення заборгованості та штрафів, позивач звернувся з листами від 17.06.2010р. до начальника Головного управління праці та соцзахисту населення та від 27.08.2010р. до Міністра праці та соціальної політики України.

У відповіді Міністерства праці та соціальної політики України від 29.09.10р. зазначено, що зазначене питання знаходиться на контролі Мінпраці та Кабінету Міністрів України. Листом від 18.05.2010р. Мінпраці повідомлено, що у прийнятому Верховною Радою Законі України "Про державний бюджет України на 2010рік" видатків на виконання судових рішень не передбачено.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Стаття 5 Закону України Про виконавче провадження визначає обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення пятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 87 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Судом встановлено, що обставини, які б зумовили обов'язкове зупинення виконавчого провадження, визначені статтею 34 Закону України „Про виконавче провадження", відстрочку чи розстрочку виконання згідно статті 33 чи давали б підстави для відкладення виконавчих дій згідно статті 32 цього Закону - були відсутні.

Аналізуючи вказані вище норми, суд вважає, що позиція позивача про відсутність бюджетних коштів є необґрунтованою, оскільки фінансове становище суб'єкта владних повноважень не може ставити в залежність державну виконавчу службу щодо виконання рішення суду, яке згідно норм ст.124 Конституції України обов'язкове для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд доходить до висновку, що твердження позивача, щодо вжиття ним всіх можливих заходів з метою добровільного виконання рішення суду є такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки такі дії не є поважною причиною для невиконання в добровільному порядку рішення суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що адміністративний позов Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці до Головного управління юстиції у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернівецькій області ВП №22403003 від 17.06.2011 року у відношенні стягувача ОСОБА_2 про накладення на Управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м. Чернівці ради штрафу у розмірі 680 грн. задоволенню не підлягає за безпідставністю.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст.2,3,6-12,17,18,160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У судовому засіданні 14 липня 2011р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову виготовлено в повному обсязі 19 липня 2011 року.

Суддя О.П. Скакун