Справа № 803/922/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Справа № 803/922/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області, ліквідаційної комісії ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, ОСОБА_3 районного відділу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області, ліквідаційної комісії ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

25.07.2016 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с в частині звільнення, поновити його на попередній посаді та стягнути з ОСОБА_3 районного відділу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу (а. с. 93).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 залучено до участі у справі як відповідача ОСОБА_3 районний відділ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (а. с. 99-100).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно із наказом ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с було скасовано наказ від 05.11.2015 № 322 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015 та згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «з» (через скорочення штатів) прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015.

Позивач вважає, що наказ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с в частині його звільнення є незаконним, оскільки суперечить постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016, якою скасовано наказ цього ж управління від 05.11.2015 № 322 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

01.08.2016 позивач подав до суду клопотання про залишення без розгляду позовних вимог до ОСОБА_3 районного відділу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (а. с. 111).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Національної поліції України у Волинській області, ліквідаційної комісії ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, ОСОБА_3 районного відділу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог до ОСОБА_3 районного відділу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а. с. 93) та клопотання про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог (а. с. 111), просить визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с в частині звільнення та поновити його на попередній посаді.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 07.07.2016 № 1597/26/01-2016 (а. с. 49-51) представник відповідача ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що звільнення позивача відбулося із дотриманням норм чинного законодавства України.

В судове засідання, призначене на 16:00 01.08.2016, особи, які беруть участь у справі не прибули, хоча сторони належним чином та своєчасно були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та розписками про отримання повістки (а. с. 104-108), при цьому, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 111). Крім того, представник відповідача ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області подала клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 109), проте, зазначена у ньому причина неможливості прибуття в судове засідання не може бути визнана поважною, тому вказане клопотання до задоволення не підлягає.

Відтак, з урахуванням вимог частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та у звязку із неприбуттям представників відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи не відкладався. Крім того, виходячи з вимог частини першої статті 41, частини четвертої статті 122 КАС України, у звязку із надходженням до судового засідання клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 № 322 о/с «По особовому складу» згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «з» (через скорочення штатів) прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу (а. с. 52). Вказаний наказ позивач оскаржив у судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 у справі № 803/3850/15 (№ 876/730/16) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області, Ліквідаційної комісії при ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити дії апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 у справі № 803/3850/15 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ по ОСОБА_2 МВС України у Волинській області за № 322о/с від 05.11.2015 про звільнення прапорщика міліції ОСОБА_1 інспектора патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 7-11).

Згідно із наказом ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с «Про внесення змін до наказів УМВС України в області» було скасовано наказ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 № 322 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015 та згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «з» (через скорочення штатів) прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015 (а. с. 53).

Відповідно до частин першої, шостої статті 6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема: спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області у даній справі не довів правомірності оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби, з огляду на таке.

Згідно із пунктами 9 - 11 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Відповідно до підпункту «з» пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (з наступними змінами та доповненнями), особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача наказом ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 № 322 о/с «По особовому складу» згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ було звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «з» (через скорочення штатів).

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 у справі № 803/3850/15 (№ 876/730/16), яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ по ОСОБА_2 МВС України у Волинській області за № 322о/с від 05.11.2015 про звільнення прапорщика міліції ОСОБА_1 інспектора патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в період з 05.11.2015 ОСОБА_1 був звільнений з посади інспектора патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, у зазначений період не перебував у трудових відносинах з МВС України, був позбавлений можливості подати заяву (рапорт) про подальше перебування на посадах в органах внутрішніх справ до 06.11.2015. Крім того, його рапорт від 04.11.2015 про звільнення з органів внутрішніх справ України у звязку з переходом на службу в Головне управління Національної поліції у Волинській області не був реалізований, оскільки його повернули позивачу без жодних пояснень, чим порушили права позивача на подання заяви про звільнення та подальше працевлаштування.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, згідно із наказом ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с було скасовано наказ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 № 322 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06.11.2015 та повторно згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено позивача у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 63 «з» (через скорочення штатів). Тобто, позивач згідно із наказом від 30.05.2016 № 7 о/с повторно був звільнений зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів з тих же підстав і з того ж часу, з яких він був звільнений згідно із наказом від 05.11.2015 № 322 о/с, який в судовому порядку визнаний протиправний та скасований.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки позивач згідно із оскаржуваним наказом від 30.05.2016 № 7 о/с повторно був звільнений зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів з тих же підстав і з того ж часу, з яких він був звільнений згідно із наказом від 05.11.2015 № 322 о/с, який в судовому порядку визнаний протиправний та скасований, обставини щодо незаконного звільнення позивача відповідно до наказу від 05.11.2015 № 322 о/с при розгляді цієї справи не доказуються, оскільки встановлені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.04.2016 у справі № 803/3850/15 (№ 876/730/16), яка набрала законної сили, тому суд дійшов висновку про протиправність наказу від 30.05.2016 № 7 о/с в частині повторного звільнення позивача згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (з наступними змінами та доповненнями), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, уточнені позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30.05.2016 № 7 о/с в частині звільнення та поновлення позивача на попередній посаді необхідно задовольнити.

При цьому, суд виходить також з того, що належним відповідачем за вказаними позовними вимогами є ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, до якого і належить задовольнити позов, в той час як Головне управління Національної поліції України у Волинській області та ліквідаційна комісія ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області не є належними відповідачами, прав позивача не порушили, відтак, у задоволенні до них позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді слід звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 41, 72, 122, 128, 160, 162, 163, 256 КАС України, на підставі Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (з наступними змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ ОСОБА_2 Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 30 травня 2016 року № 7 о/с «Про внесення змін до наказів УМВС України в області» в частині звільнення прапорщика міліції ОСОБА_1, інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06 листопада 2015 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06 листопада 2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора патрульної служби групи патрульної служби ОСОБА_3 районного відділу з 06 листопада 2015 року звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх