Справа № 813/2156/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Справа № СК-8058/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Большакової О.О., Довгополова О.М.,

за участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

представника позивача в режимі відеоконференції - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області про визнання протиправним дій і зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 27.04.2015 року звернувся в суд з позовом до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області, в якому просить суд: - визнати протиправними дії відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_2 довідки про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження, датованої 12.03.2015 року за № 66, з визначенням цієї зарплати за 15 днів лютого 1987 року у розмірі 273,20 крб. (рублів); - визнати недійсною вказану довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за роботу в зоні відчуження, датовану 12.03.2015 року за № 66; - зобов'язати відповідача видати ОСОБА_2 нову довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження із визначенням розрахунку оплати його праці за цей період, здійсненим на підставі першого речення пункту 7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 у наступних розмірах: за 15 днів лютого 1987 року (з 01 по 15.02.1987 року) - 1238,01 крб. (рублів), з яких: 127,44 крб. (рублів) - доплата за роботу у вихідні дні (01, 08 та 15.02.1987 року), виходячи з необхідності здійснення такого розрахунку оплати праці: - із годинної тарифної ставки (посадового окладу), приведеної до режиму роботи, встановленого у зоні відчуження ЧАЕС, у розмірі 1,18 крб. (рублів); - із збільшенням цієї годинної тарифної ставки у 2 рази; - з включенням до розрахунку премії у розмірі 60% від приведеної до режиму роботи у зоні відчуження та підвищеної на 100 % тарифної ставки; - із здійсненням розрахунку оплати часу роботи позивача в 1-й зоні небезпеки у трикратному розмірі порівняно із приведеною до режиму роботи у зоні відчуження і підвищеною на 100 % тарифною ставкою та вищевказаною премією; - із здійсненням розрахунку оплати за роботу у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов повністю, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 проходив службу в Прип'ятському МВВС та перебував в населених пунктах зони відчуження Чорнобиль в період з 21.01.1987 року по 15.02.1987 року, отримує пенсію по інвалідністю, 23.02.2015 року він звернувся до відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області щодо видачі йому належної довідки, однак 12.03.2015 року відповідачем була видана довідка за № 66 про заробітну плату (грошове забезпечення) одержане за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Згідно даної довідки фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження, з якої визначається пенсія складала за період з 21-31 січня 1987 року - 180,94 з них: - 60,31 - збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження; -120,63 - оплата праці за дні роботи в зоні. За період 01-15 лютого 1987 грошове забезпечення позивача становило 273,20 з них: - 91,07 - збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження; - 182,13 - оплата праці за дні роботи в зоні.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі за текстом - Закон № 796-XII) передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

У відповідності з частиною 1 статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років» осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року N 10-769 повідомлено про зняття Радою Міністрів СРСР грифу «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року N 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року N 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року N 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. N 2488-рс.

Повідомлялося також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводилися зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» від 05 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону Чорнобильської АЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалася за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року N 665-195) провадилася у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Згідно постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. N 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні Чорнобильській АЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, повинна проводитися з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. N 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року N 665-195 було дозволено підприємствам, організаціям і установам залучати працівників на роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 травня 1986 року N 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалася у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць.

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадиться з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року).

Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156, тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Згідно підпункту 4 пункту 1 постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 встановлено працівникам підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, додаткову оплату праці за роботу в нічний час в розмірі 35 відсотків тарифної годинної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час і максимальний розмір премії - 60 відсотків (окладу) в місяць.

Пунктом 4 постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату Всесоюзної центральної ради профспілок від 07.05.1986 року № 153/10-43 було встановлено, що для працівників, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії в зоні іонізуючого випромінювання, встановлювався 6-годинний робочий день.

Відповідно до розділу 2 роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики України в листі від 13.04.2001 року №03-3/1652-018-2, про особливості оплати праці працівників, відряджених у зону відчуження для виконання робіт,пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища (включаючи робітників і службовців системи Міністерства внутрішніх справ) в якому, зокрема, зазначено, що годинні тарифні ставки для осіб, оплата праці яких провадилась виходячи з місячних тарифних ставок (окладів), годинна тарифна ставка при 6-годинному робочому дні визначалася діленням місячної ставки (окладу) на норму робочих годин по календарю у даному місяці при 6-годинному робочому дні (роз'яснення Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 27 грудня 1972 року N 12/35 затверджене постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 27 грудня 1972 року N 383/35. Доплати, встановлені у зоні відчуження за суміщення професій, розширення зони обслуговування або збільшення обсягу робіт, за роботу з важкими і шкідливими і з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці, за роботу в нічний час, бригадирам із робітників, не звільнених від основної роботи за керівництво бригадою, могли встановлюватись з застосуванням показника кратності (пункт 41 листа Міненерго СРСР і Мінатоменерго СРСР, погодженого з галузевим ЦК профспілок від 05.05.88 року).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про правонаступництво України» закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, є чинними на даний час.

Враховуючи наведені вище обставини, положення нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що Відділом зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області видано ОСОБА_2 довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 12.03.2015 року за № 66, яка не відповідає вказаним актам, а тому відповідач зобов'язаний видати належну довідку, адже його робота в період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з обліком всіх зазначених вище постанов, що регламентують порядок оплати праці робітників та службовців з нарахуванням премії, а також подвійною оплатою за понаднормові години роботи, роботи в нічний час, у вихідні та святкові дні, з урахуванням кратності зони небезпеки. Однак суд не може нараховувати суми оплати праці позивачу і тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2015 року у справі №813/2156/15 - скасувати та прийняти нову, якою позов ОСОБА_2 до Відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області про визнання протиправним дій і зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_2 довідки про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 12.03.2015 року за № 66.

Зобов'язати Відділ зони Чорнобильської АЕС Головного управління МВС України у Київській області видати ОСОБА_2 довідку про його заробітну плату за роботу в зоні відчуження із визначенням розрахунку оплати його праці за цей період, відповідно до пункту 7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210, виходячи з необхідності здійснення такого розрахунку оплати праці: - із годинної тарифної ставки (посадового окладу), приведеної до режиму роботи, встановленого у зоні відчуження ЧАЕС; - із збільшенням цієї годинної тарифної ставки у 2 рази; - з включенням до розрахунку премії у розмірі 60% від приведеної до режиму роботи у зоні відчуження та підвищеної на 100% тарифної ставки; - із здійсненням розрахунку оплати часу роботи позивача в 1-й зоні небезпеки у трикратному розмірі порівняно із приведеною до режиму роботи у зоні відчуження і підвищеною на 100% тарифною ставкою та премією; - із здійсненням розрахунку оплати за роботу у вихідні та святкові дні в подвійному розмірі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді О.О. Большакова

О.М. Довгополов

Повний текст постанови виготовлено 09.08.2016 року