Справа № 367/4285/15-а
Суддя: Кухленко Д. С.
Дата ухвалення: 2016-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4285/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кухленко Д.С.,

при секретарі Токач М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 вересня 2010 року між громадянкою України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області (Свідоцтво про шлюб від 03.09.2010 НОМЕР_2). Відтоді громадянка ОСОБА_1 почала постійно проживати в місті Горлівці Донецької області відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". З 26 липня 2012 року вона, ОСОБА_1, почала перебувати на обліку в Горлівському міському центрі зайнятості Донецької області. На обліку перебувала до 12 серпня 2012 року - тобто моменту початку моєї декретної відпустки. З того часу і до липня 2014 року перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в місті Горлівці Донецької області як особа, що перебуває в декретній відпустці та, згодом, як особа, що народила дитину.

26 жовтня 2012 року на території міста Горлівки Донецької області народилась громадянка України ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження від 30.10.2012 НОМЕР_3 видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області). ОСОБА_3, ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_4 мешкали за адресою: АДРЕСА_1

30 жовтня 2013 року ОСОБА_1 отримала у власність від чоловіка ОСОБА_3 двокімнатну квартиру у АДРЕСА_1 (Договір дарування квартири від 30.10.2013, зареєстрований в реєстрі за номером 1-3824, Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.201 №11883016).

Громадянки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували проживати в місті Горлівці Донецької області, перебували на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення міста Горлівки, в міських лікарнях міста Горлівки, а окрім того, громадянка ОСОБА_4 перебувала на постійному обліку в Донецькій обласній травматологічній лікарні у зв'язку з вродженою клишоногістю важкого ступеня, що потребувала постійного нагляду хірургічних, терапевтичних та інших процедур, оскільки фахівці подібного профілю були в наявності лише в Донецьку та Одесі. Однак, у квітні 2014 року на території окремих районів Донецької та Луганської областей, у тому числі на території міста Горлівки, розпочалася антитерористична операція, що була введена в дію Указом президента України від 14.04.2015 № 405/2014. З того часу життя громадян України на території міста Горлівки значно ускладнилося оскільки мирні житлові квартали почали потрапляти під постійні обстріли з важкою озброєння, у тому числі реактивного, що спричинило численні жертви серед мирного населення, жінок та дітей. Усвідомлюючи, що безпека для життя малолітньої доньки є найголовнішим, а також враховуючи той факт, що рідні, близькі та знайомі почали все частіше відчувати на собі негативні наслідки постійних щоденних обстрілів, ОСОБА_1, було прийняте рішення про евакуацію з міста Горлівки Донецької області на територію Київської області у місто Буча, в якому вона народилася і проживала до заміжжя.

5 вересня 2014 року нею, ОСОБА_1, було отримано довідку про те, що вона разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 прибула на тимчасове проживання з міста Горлівки (АДРЕСА_1) до міста Бучі (АДРЕСА_4), і вони були зареєстровані в журналі обліку переселенців Бучанського міського координаційного штабу 05.09.2014 року за № 185 (Довідка Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради від 05.09.2014 № 185).

Пізніше, у зв'язку зі змінами у законодавстві, нею та її донькою було отримано нову довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (Довідка від 15.12.2014 № ).

З огляду на те, що довідка мала обмежений термін дії - 6 місяців - вони звернулися із заявою про продовження цього терміну ще на 6 місяців до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради. Однак, ними було отримано відмову в продовженні терміну дії довідки на підставі того, що вона має реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 (Довідка від 17.06.2015 № 3003).

Вважають зазначену відмову протиправною з огляду на наступне.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб. Статтею 1 визначено поняття внутрішньо переміщеної особи; абзацом третім частини 7 статті 4 визначено документи, що підтверджують факт проживання на окупованій території, зокрема це - трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Більш того, частиною 11 статті 4 встановлено підстави для відмови у видачі довідки, жодна з яких не підходить у нашому випадку і жодна з яких навіть не наведена у відмові Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради (Довідка від 17.06.2015 № 3003).

Крім того, зазначена відмова позбавляє статусу внутрішньо переміщеної особи не тільки її, ОСОБА_1, але й малолітню особу ОСОБА_4, яка народилася і проживала на території міста Горлівки до моменту внутрішнього переміщення у місто Бучу. Все вищезазначене, у свою чергу, призводить до позбавлення їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, гарантованих державою соціальних виплат, пільг, прав та свобод, що є неприпустимим відповідно до Конституції України.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень - Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради - щодо відмови у продовженні терміну дії Довідки від 15.12.2014 року № на наступні шість місяців. Зобов'язати відповідача вчинити певні дії, а саме - продовжити термін дії Довідки від 15.12.2014 року № на наступні шість місяців.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву, в якій просять розгляд справи № 367/4285/15-а проводити у їхню відсутність, звукозапис не проводити, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заперечення, в якому просив відхилити вимоги позивача до Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради у повному обсязі та залишити позовну заяву без задоволення. Розглядати справу у судовому засіданні без представника від управління праці.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що 03 вересня 2010 року між громадянкою України ОСОБА_2 та громадянином України ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області (Свідоцтво про шлюб від 03.09.2010 НОМЕР_2)(а.с.5). 26 липня 2012 року ОСОБА_1 перебувала на обліку в Горлівському міському центрі зайнятості Донецької області. На обліку перебувала до 12 серпня 2012 року(а.с.6-7). 26 жовтня 2012 року на території міста Горлівки Донецької області народилась громадянка України ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (Свідоцтво про народження від 30.10.2012 НОМЕР_3 видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області)(а.с.4). ОСОБА_3, ОСОБА_1 та малолітня дитина ОСОБА_4 мешкали за адресою: АДРЕСА_1

30 жовтня 2013 року ОСОБА_1 отримала у власність від чоловіка ОСОБА_3 двокімнатну квартиру у АДРЕСА_1 (Договір дарування квартири від 30.10.2013, зареєстрований в реєстрі за номером 1-3824, Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.10.201 №11883016)(а.с.8-9). 5 вересня 2014 року ОСОБА_1 переїхала з міста Горлівки Донецької області на територію Київської області у місто Буча, в якому вона народилася і проживала до заміжжя, де було отримано довідку про те, що вона разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 прибула на тимчасове проживання з міста Горлівки (АДРЕСА_1) до міста Бучі (АДРЕСА_4), і вони були зареєстровані в журналі обліку переселенців Бучанського міського координаційного штабу 05.09.2014 року за № 185(а.с.10-11). 17 червня 2015р. ОСОБА_1 отримала відмову у продовженні терміну дії довідки про взяття на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції відповідно до того, що вона має постійну реєстрацію місця проживання.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітам (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

У відповідності до п. 1,2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У відповідності до п.2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Однак, в підставах для відмови видачі довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб зазначених у п.10 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо-переміщених осіб» відсутня така норма, як відсутність реєстрації за місцем фактичного проживання. Так, у відповідності до п.10 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод тимчасово переміщених осіб», у видачі відповідної довідки може бути відмовлено у випадках:

1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону;

2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки;

3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення;

4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті;

5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці.

Особа має право звернутися із заявою повторно, якщо у неї з'явилися підстави, визначені у статті 1 цього Закону, або усунуті підстави для відмови у видачі довідки, передбачені цією статтею, чи оскаржити рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до суду.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що відмова у наданні довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб є безпідставною, а позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо-переміщених осіб ", ст. ст. 2, 6, 160-163, 185, КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії суб'єкта владних повноважень - Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради - протиправними.

Зобов'язати Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради вчинити певні дії, а саме - продовжити термін дії Довідки від 15.12.2014 року № на наступні шість місяців.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження

Суддя: Д. С. Кухленко