Справа № 805/1363/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Куденков К.О.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2016 року справа №805/1363/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Куленко О.Д.

за участю: представника позивача - Коструб М.П., довіреність № 333 від 04.01.2016 року,

представника відповідача - Вовченка С.П., довіреність № 7955/10/05-22-10-012 від 10.05.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі № 805/1363/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» (далі - позивач, підприємство, товариство, платник податку), звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач, податковий орган, податкова інспекція) про визнання протиправними дій Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відмови у списанні єдиного внеску за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року у сумі 660729,77 грн.; зобов'язання відповідача визнати безнадійним та списати єдиний внесок за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року у сумі 660729,77 грн. (а.с.4-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у задоволені позову відмовлено повністю (а.с.70-72).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, які мають значення для вирішення спору. Зазначає, що єдиною підставою для звільнення платника єдиного внеску є факт знаходження платника податку на обліку в органах фіскальної служби, що розташовані на території населених пунктів, визначених відповідним переліком, де проходить антитерористична операція та подання таким платником податку відповідної заяви до податкового органу (а.с.74-76).

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник відповідача, просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін з підстав його правомірності та обґрунтованості.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 31054873, місцезнаходження: 84112, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Чубаря, б.91, що підтверджується копіями довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 31 жовтня 2012 року АБ №563375 та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №728396 (а.с.7-8).

Позивач знаходиться на обліку в Слов'янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, що підтверджується копією довідки про взяття на облік платника податків від 24 червня 2004 року №271 та відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.43, 60-64).

Підприємство є платником єдиного внеску відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», що підтверджується матеріалами справи, внаслідок чого відповідно до пункту першого частини другої статті 6 цього Закону зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, нарахування якого здійснюється відповідно до пункту першого частини першої статті 7 зазначеного Закону, термін сплати якого за положеннями частини восьмої статті 9 Закону за календарний місяць, встановлений не пізніше 20 числа наступного місяця.

З матеріалів справи вбачається, що Слов'янська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області знаходиться за адресою: 84122, Донецька область, місто Слов'янськ, площа Соборна, будинок 3.

Товариство 28 жовтня 2014 року подало до податкового органу заяву за вих.№1/441, в якій просило на період проведення антитерористичної операції не проводити нарахування єдиного соціального внеску (а.с.42).

Податкова інспекція листом від 30 жовтня 2014 року повідомила, що вирішити питання щодо не проведення нарахування єдиного внеску та звільнення позивача від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI неможливо без затвердженого Кабміном переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (а.с.69).

Платник податку 14 квітня 2016 року звернувся до відповідача із заявою за вих.№1/117, в якій просив відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VІІ, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» 8 липня 2010 року №2464-VI та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, визнати безнадійним та списати єдиний соціальний внесок за вересень 2015 року у сумі 142068,99 грн., жовтень 2015 року у сумі 104062,39 грн., листопад 2015 року у сумі 141659,64 грн., грудень 2015 року у сумі 133618,12 грн., січень 2016 року у сумі 66638,95 грн., лютий 2016 року у сумі 72 681,68 грн. (а.с.4).

До вказаної заяви підприємством додано копію сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України від 1 вересня 2014 року № 2723/05-4 про настання обставин непереборної сили, за яким відповідно до пунктів 100.4 та 100.5 статті 100 Податкового кодексу України Торгово-промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 27.05.2014 року ТОВ «СІС «Сода» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів. При цьому зазначено, що момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.13).

Податковою інспекцією листом від 20 квітня 2016 року за №6981/10/05-22-23 надана відповідь, в якій зазначено, що списання податкового боргу, який виник внаслідок обставин непереборної сили регламентується підпунктом 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України. Списання боргу по підприємству можливе при наявності сертифікату Торгово-промисловою палатою України з обов'язковим посиланням на підпункт 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України (а.с.12).

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності відмови податковим органом у списанні єдиного внеску підприємства в період проведення антитерористичної операції, що регулюється нормами Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VІІ, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» 8 липня 2010 року №2464-VI та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міндоходів України від 9 вересня 2013 року № 455 та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктами 1 та 12 частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Частиною восьмою статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

За приписами пункту 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року №1053-р до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено місто Слов'янськ Донецької області. Дія цього розпорядження зупинена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079-р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Також, цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено місто Слов'янськ Донецької області.

Пунктом 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Таким чином, у разі нарахування платником суми єдиного внеску до сплати, його право на звільнення від обов'язку сплатити нараховану самим платником суми єдиного внеску, яка є недоїмкою, може бути реалізоване шляхом списання такої недоїмки у встановленому законодавством порядку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до самостійно визначених грошових зобов'язань.

В матеріалах справи наявна звітність товариства з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період вересень 2015 року - лютий 2016 року, в якій позивач визначив суми єдиного внеску, що підлягає сплаті: за вересень 2015 року на суму 142 068,92 грн., за жовтень 2015 року на суму 143 316,53 грн., за листопад 2015 року на суму 142 936,28 грн., за грудень 2015 року на суму 134 763,06 грн., за січень 2016 року на суму 66 638,97 грн., за лютий 2016 року у сумі 72 681,70 грн. (а.с.18-41).

Заборгованість з єдиного внеску у підприємства станом на 31 березня 2016 року складала 655 697,72 грн., станом на 20 квітня 2016 року заборгованість з єдиного внеску складала 654 197,72 грн., станом на 31 травня 2016 року заборгованість з єдиного внеску складає 808 466,02 грн., що підтверджується витягом з картки особового рахунку платника податків (а.с.49-55).

Оцінюючи спірні відносини колегія суддів зазначає, що Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За положеннями статті першої цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З огляду на аналіз зазначених норм, колегія суддів вважає, що періодом початком проведення антитерористичної операції є 14 квітня 2014 року і зазначений правовий факт сторонами не заперечується.

На виконання абзацу третього пункту п'ятого статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів Україні від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнані такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України (далі - Перелік).

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» зареєстроване у якості юридичної особи, ідентифікаційний код: 31054873, розташоване за адресою: 84112, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Чубаря, б.91, що підтверджується копіями довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 31 жовтня 2012 року АБ №563375 та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А00 №728396, як зазначалося раніше, тобто в населеному пункті, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

В матеріалах справи також міститься копія сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України від 1 вересня 2014 року №2723/05-4 про настання обставин непереборної сили, за яким відповідно до пунктів 102.6-102.7 статті 102 Податкового кодексу України Торгово-промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 27 травня 2014 року у підприємства при здійсненні ним господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються граничних строків для подання податкової декларації. При цьому зазначено, що момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.66).

Крім зазначеного, в матеріалах справи також знаходиться копія сертифікату (висновку), яким Торгово-промислової палати України від 01 вересня 2014 року № 2723/05-4 про настання обставин непереробної сили, за яким відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті Податкового кодексу України засвідчує настання обставин непереборної сили з 27 травня 2014 року у підприємства при здійсненні ним господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів. При цьому зазначено, що момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо (а.с.13)

Проте, як відповідно до положень Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні від 2 грудня 1997 року №671/97-ВР не передбачено право Торгово-промислової палати України засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) на майбутнє.

При цьому, питання щодо списання податкового боргу регламентується підпунктом 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, зі змісту якого вбачається що під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Пунктом 101.5 статті 101 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1844/24376 (далі - Порядок №577) під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). При цьому зазначено, що такий факт непереборної сили підтверджується, зокрема, Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Пунктом 3.1 Порядку №577 встановлено, що визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 вказаного Порядку передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов'язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

Приписами пунктів 4.1 та 4.2 вказаного Порядку визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов'язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

З матеріалів справи вбачається, що сертифікати (висновки) №2723/05-4 про настання обставин непереборної сили, який подавався позивачем до податкового органу видано 01 вересня 2014 року та встановлено настання обставин непереборної сили, саме за період з 27 травня 2014 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що обставини викладені у зазначеному висновку Торгово-промислової палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) з 27 травня 2014 року (дата виникнення обставин у позивача) по 1 вересня 2014 року (дата видачі сертифіката).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність протиправних дій відповідача щодо відмови у списанні єдиного внеску за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року та січень, лютий 2016 року, оскільки позивачем не надано до контролюючого органу сертифікату Торгово-промислової палати України з зазначенням підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України саме за відповідні періоди.

За наведених обставин у їх сукупності колегія суддів вважає обґрунтованою відмову відповідача у списанні єдиного внеску за визначений період.

Колегія суддів не приймає посилання скаржника, що єдиною підставою для звільнення платника єдиного внеску від його сплати є факт знаходження платника податку на обліку в органах фіскальної служби, що розташовані на території населених пунктів, визначених відповідним переліком, де проходить антитерористична операція та подання таким платником податку відповідної заяви до податкового органу, оскільки із системного аналізу наведених вище норм права вбачається, що місце розташування податкового органу та платника податку не є єдиною підставою для звільнення платника податку від сплати єдиного внеску.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі № 805/1363/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі № 805/1363/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов'янська індустріальна спілка «Сода» до Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 серпня 2016 року. Повний текст ухвали буде складений та підписаний у нарадчій кімнаті 12 серпня 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова