Справа № 2а-3122/09/1214
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 квітня 2010 року справа №2а-3122/09/1214

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Ляшенка Д.В., Ястребової Л.В.

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2009 року позивач звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області із зазначеним позовом.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 03 листопада 2009 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково.

Позивач не погодився з таким судовим рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову у звязку з тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з'явилися, подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає апеляційну скаргу частково обґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що позивач звернулась з позовом до відповідача про спонукання суб'єкта владних повноважень виконати певні дії, посилаючись на те, що у лютому 2004 року поставила лічильники на холодну та гарячу воду, які відповідач не прийняв до експлуатації, мотивуючи тим, що в неї склалась заборгованість на суму 660,09грн. На її письмові звернення з приводу прийняття лічильників в експлуатацію, отримувала відмову, в якій відповідач посилався на наявність заборгованості за послуги водопостачання. Договір на реструктуризацію не укладала. Тому просила зобов'язати відповідача прийняти до експлуатації лічильники гарячої та холодної води, зробити перерахунок заборгованості з урахуванням строку позовної даності та стягнути на її користь судові витрати.

Колегія суддів вважає, оскільки спір, який виник, не стосується відносин, які регулює Кодекс адміністративного судочинства України, такій спір повинен розглядатися відповідно до приписів Цивільного процесуального Кодексу України з наступних обставин.

За приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17