Справа № 203/3423/16-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3423/16-а
Провадження № 2-а/0203/103/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2016 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Маймур Ф.Ф.,

при секретарі Чередник І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ПП роти УПП у м. Дніпро рядового поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про визнання дій незаконними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2016 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Інспектора ПП роти УПП у м. Дніпро рядового поліції ОСОБА_2, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про визнання дій незаконними та скасування постанови. (а.с. 1-6).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні зазначив, що 04.07.2016 року о 00:30 годинні, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 у відношенні позивача було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач вважає дії поліцейського неправомірними, дану постанову незаконною, винесеною із порушенням норм процесуального права та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач був змушений здійснити екстрену зупинку автомобіля для прийому ліків від серця, під час якої до позивача підїхали співробітники поліції та повідомили про порушення ПДД, відносно чого в подальшому склали постанову про адміністративне правопорушення. Під час складання постанови позивач повідомив співробітникам поліції, що здійснив зупинку з метою недопущення в подальшому ДТП та травмування людей, окрім цього позивач неодноразово вибачався та повідомив, що під час руху в нього запаморочилась голова та піднявся артеріальний тиск, показав ліки, котрі тримав у своїй руці. Позивач також посилався на те, що інспектором не було доведено вини позивача, оскільки з матеріалів про адміністративне правопорушення є лише постанова про адміністративне правопорушення, зміст якої е відповідає дійсним обставинам справи, а також описує неіснуюче адміністративне правопорушення. В даній ситуації позивач діяв в стані крайньої необхідності, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність. До того ж, постанова складалася без участі свідків, на яких наполягав позивач ОСОБА_4 не передбачає записів з боку правопорушника щодо заяв або зауважень. Також позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного проступку, не було жодних доказів по справі на момент її розгляду, тому позивач звернувся до суду метою захисту своїх законних прав та інтересів та просив суд визнати дії рядового поліції Інспектора ПП роти УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 щодо складання постанови про адміністративне правопорушення від 04 липня 2016 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП незаконними, а постанову серія ПС3 № 028022 від 04 липня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП України, винесену інспектором ПП роти УПП у м. Дніпро рядовим поліції ОСОБА_2 скасувати. (а.с. 1-6)

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.(а.с. 22)

Відповідач та представник Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську у судовому засіданні заперечували проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що під час патрулювання 04.07.2016 року відповідачем був помічений автомобіль позивача, який здійснив зупинку на смузі для руху громадського транспорту, чим позивачем були порушені ПДР. Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому відповідач діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідач вважає, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають, враховуючи викладене постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, тому відповідач та представник відповідача просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 19-21)

Дослідивши матеріали даної адміністративної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що 04.07.2016 року близько о 00:30 годинні позивач рухався на автомобілі «Фольцваген Пасат», державний номер НОМЕР_1, по пр. Д.Яворницького у напрямку пр. Гагаріна в м. Дніпро. Під час руху позивачу стало погано тому позивач оцінивши свій стан як недопустимий для подальшого продовження руху та з метою недопущення ДТП і травмування переходів, прийняв рішення зробити вимушену зупинку транспортного засобу для прийняття ліків та усунення причин поганого самопочуття. В цей же час біля автомобіля позивача зупинився автомобіль патрульної служби поліції, з якого вийшли співробітники національної поліції та зробили позивачу зауваження щодо порушення правил зупинки транспортного засобу позивача, які в подальшому склали відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення, викладені обставини підтверджуються поясненнями сторін під час судового засідання та матеріалами справи.

Судом встановлено, що у відношенні позивача було винесено постанову серії ПС3 № 02802 від 04 липня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, якою накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн., що підтверджується копією вищезазначеної постанови, наявною в матеріалах справи. (а.с. 9).

Також судом встановлено, що позивач звертався з заявою до начальника поліції у м. Дніпро щодо проведення ретельної перевірки дій поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на відповідність вимогам Закону України «Про національну поліцію» та розгляду питання щодо скасування складеної постанови відносно позивача. За результатом розгляду заяви позивача, 12.07.2016 року керівництвом управління патрульної поліції у м. Дніпро було повідомлено позивачу, що в ході проведеної перевірки при винесенні постанови, посадова особа керувалась ст. 252 КУпАП, та оцінювала всі наявні докази на місці вчинення правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, у звязку з чим порушень норм чинного законодавства в діях посадової особи при винесення постанови на місці вчинення правопорушення не встановлено, що підтверджується копією заяви позивача та копією листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську від 12.07.20116 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 7-8)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 6 ст. 71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачем у цій справі у відповідності зі своїм обовязком доказування, встановленим ст. 71 КАС України, не надано жодних доказів на підтвердження правомірності його дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 про накладення на особу адміністративного стягнення не є доказом правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП.

Позивач обставини, викладені в постанові, заперечує, посилаючись на те, що під час руху позивачу стало погано тому, оцінивши свій стан як недопустимий для подальшого продовження руху та з метою недопущення ДТП і травмування переходів, позивач прийняв рішення зробити вимушену зупинку транспортного засобу для прийняття ліків та усунення причин поганого самопочуття про що повідомив співробітників національної поліції та пояснив причину зупинки, оскільки в ту мить позивач не міг продовжувати керувати автомобілем, показав співробітникам ліки, які збирався приймати, але незважаючи на стан позивача та прохання на допомогу, отримав від поліцейських лише вимогу предявити технічний паспорт автомобіля, водійське посвідчення та страховку на автомобіль, після чого була складена постанова про адміністративне правопорушення. При таких обставинах, не доведено правомірності дій відповідача щодо накладення на позивача адміністративного стягнення, а також факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП за результатами оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути прийнято рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи всі докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що єдиним доказом зазначеного правопорушення є протокол, який містить суперечливі пояснення інспектора ПП роти УПП у м. Дніпро, який його складав та позивача, а оскільки у відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача винесена незаконно та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 247, 251, 258, 288, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 70-71, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії рядового поліції Інспектора ПП роти УПП у м. Дніпро ОСОБА_2 щодо складання постанови про адміністративне правопорушення від 04 липня 2016 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП незаконними.

ОСОБА_4 серія ПС3 № 028022 від 04 липня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП України, винесену інспектором ПП роти УПП у м. Дніпро рядовим поліції ОСОБА_2 - визнати незаконною та скасувати.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська до Адміністративного Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Адміністративного Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на постанову суду, прийняту згідно зі ст.160 ч.3 КАС України та/або в порядку письмового провадження, може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ф.Ф. Маймур