Справа № 805/1726/16-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 р. Справа №805/1726/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., за участю секретаря судового засідання Лазник І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 26 травня 2016 року № 000039/4000/ на суму 6800 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - за дов. від 02.06.2016р.

від відповідача: Садікова М.А. - за дов. від 18.05.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 заявлено позов до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про застосування фінансових санкцій від 26 травня 2016 року № 000039/4000/ на суму 6800 грн.

Позивач зазначає про протиправність рішення про застосування фінансових санкцій від 26 травня 2016 року № 000039/4000/ на суму 6800 грн., посилаючись на те, що протокол Приморського ВП Маріупольського ВП Головного управління НП у Донецькій області від 16 лютого 2016 року, на підставі якого було прийняте оскаржуване рішення, складений з порушеннями, що є недопустимим. Крім того, посилається на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт правопорушення, зазначає, про відсутність згідно звітів від 16 лютого 2016 року реалізації пива в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», де здійснює господарську діяльність позивач, взагалі.

Представник відповідача заперечує проти позову в повному обсязі, посилаючись на законність оскаржуваного рішення, оскільки правопорушення було зафіксовано у протоколі Приморського ВП Маріупольського ВП Головного управління НП у Донецькій області від 16 лютого 2016 року, до якого були додані пояснення неповнолітньої та свідків, та адміністративною комісією прийнята постанова про накладення штрафу на продавця, що знаходиться в трудових відносинах з позивачем, та якою безпосередньо був здійснений продаж алкогольного напою неповнолітній особі, що є підставою для застосування до позивача фінансових санкцій.

Заслухавши пояснення представників сторін та допитавши за клопотанням позивача двох свідків в режимі відеоконференції в порядку статті 122-1 КАС України, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець, включена до ЄДРПОУ за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перебуває на обліку у Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. Основним видом діяльності є роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Судом встановлено, що 26 травня 2016 року на підставі адміністративних матеріалів, а саме протоколу Приморського ВП Маріупольського ВП Головного управління НП у Донецькій області про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2016 року ДО № 03533, постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 6 квітня 2016 року № 441, свідоцтва про державну реєстрацію позивача, ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 25 вересня 2015 року № 05/81/15/0/12661 з терміном дії від 20 липня 2015 року по 20 липня 2016 року, а також поясненнями неповнолітньої особи та двох свідків, які свідчать про факт продажу неповнолітній особі алкогольного напою (пива), відповідачем прийняте рішення про застосування до позивача фінансових санкцій № 000039/4000/ відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, в частині продажу алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, в результаті чого до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 6800 грн. Дане рішення позивач отримала особисто 26 травня 2016 року, про що свідчить підпис у даному рішенні.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Згідно з підпунктом 1 частини 1 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особами, які не досягли 18 років.

Згідно з абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 72 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

17 серпня 2015 року між позивачем та Фізичною особою ОСОБА_4 був укладений трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язана виконувати роботу продавця продовольчої крамниці, а позивач зобов'язана оплачувати працю відповідно до умов договору.

16 лютого 2016 року інспектором Приморського відділу поліції Маріупольського ВП Головного управління НП у Донецькій області був складений протокол про адміністративне правопорушення, у якому зафіксовано правопорушення, допущене продавцем ОСОБА_4, яка 16 лютого 2016 року о 18 год. 40 хв., знаходячись на робочому місці у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» (де здійснює господарську діяльність позивач), який розташований за адресою: АДРЕСА_1, здійснила продаж пляшки пива «Зіберт» неповнолітній особі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є порушенням частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі чого, 6 квітня 2016 року адміністративною комісією Маріупольської міської ради була винесена постанова № 441, відповідно до якої на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. ОСОБА_4 постанова адміністративної комісії оскаржена в судовому порядку не була, штраф сплачений у повному обсязі, про що свідчить квитанція, копія якої долучена до матеріалів справи.

Отже, в розумінні частини 4 статті 72 КАС України, саме протокол від 16 лютого 2016 року та постанова адміністративної комісії від 6 квітня 2016 року є належними та допустимими доказами відповідно до статті 70 КАС України, які підтверджують той факт, що саме ОСОБА_4 в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» був здійснений 16 лютого 2016 року продаж алкогольного напою неповнолітній особі, що, як наслідок, спричинило застосування до позивача як суб'єкта господарювання штрафних санкцій відповідно до абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Крім цього, дана обставина підтверджується письмовими поясненнями самої неповнолітньої особи ОСОБА_6 та двох свідків, які були відібрані 16 лютого 2016 року інспектором відділу поліції.

Суд не приймає посилання позивача на те, що протокол Приморського ВП Маріупольського ВП Головного управління НП у Донецькій області від 16 лютого 2016 року, на підставі якого було прийняте оскаржуване рішення, складений з порушеннями, з огляду на те, що ці порушення мали б бути предметом дослідження в іншій справі з іншим складом учасників процесу, а саме ОСОБА_4 мала право на оскарження в судовому порядку постанови адміністративної комісії від 6 квітня 2016 року, прийнятою на підставі зазначеного протоколу, але цим правом не скористалася. Крім того, твердження позивача у позовній заяві на те, що за 16 лютого 2016 року у контрольній стрічці відсутні відомості про реалізацію пива в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», суд також не приймає, оскільки це не є підтвердженням того, що продавець ОСОБА_4 не реалізовувала пиво неповнолітній особі, дана обставина може свідчити про те, що в цей день продавець не проводила спірну розрахункову операцію через реєстратор розрахункових операцій, однак встановлення такого порушення не входить до повноважень інспектора відділу поліції.

Суд також зазначає, що під час судового засідання в режимі відеоконференції 4 серпня 2016 року судом було допитано двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були викликані за клопотанням позивача. Стосовно показань свідка ОСОБА_8 суд зазначає, що даний свідок взагалі не бачила чи здійснювався продаж неповнолітній дівчині пляшки пива ОСОБА_4, чи ні, а тільки засвідчила, що бачила дівчину з плашкою пива та сухариками в магазині. До показань свідка ОСОБА_7 суд ставиться критично з урахуванням того, що вона знаходиться у трудових відносинах з позивачем, а також тривалого часу, який пройшов між фактом продажу 16 лютого 2016 року та датою допиту свідка 4 серпня 2016 року. Крім цього, показання свідків спростовуються вищенаведеними письмовими доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд, оцінюючи всі докази за їх сукупністю, дійшов до висновку, що відповідач довів правомірність спірного рішення в порядку частини 2 статті 71 КАС України, внаслідок чого позивачу у задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 26 травня 2016 року № 000039/4000/ на суму 6800 грн. відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 4 серпня 2016 року. Постанова у повному обсязі складена 9 серпня 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Смагар С.В.