Справа № 761/13527/16-а
Суддя: Сіромашенко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/228/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Дігтяр О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Молодшого інспектора поліції Уманського районного відділення поліції Національної поліції в Черкаській області Кожухівського Григорія Михайловича про скасування постанови серії ПС1 №931275 від 27 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до молодшого інспектора поліції Уманського районного відділення поліції Національної поліції в Черкаській області Кожухівського Г.М., в якому поставлено питання про: скасування постанови серії ПС1 №931275 від 27.03.2016 року та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.03.2016 року інспектором Уманського районного відділення поліції НП в Черкаській області було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №931275 про притягнення позивача, як водія автомобіля НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вказує, що пояснення інспектора поліції, як на підставу застосування адміністративного стягнення, про порушення нею під час руху п.11.2 ПДР України є неспроможними, оскільки не враховують дорожню обстановку (пошкоджене асфальтне покриття правої смуги руху), що і зумовило обрання нею для руху трасою Одеса-Київ саме лівої смуги, щоб уникнути пошкодження автомобіля та аварійних ситуацій. Крім цього, вказувала, що вона акцентувала увагу інспектора на тому, що її дії ніяким чином не вплинули на загальний рух автомобілів, оскільки нікому перешкод вона не завдала, аварійної ситуації не створила, та не вчиняла прямо заборонених ПДР України дій, просила обмежитися усним зауваженням. До того ж, вказувала, що п.11.2 ПДР України дозволяється при здійсненні об'їзду або при перестроюванні перед поворотом ліворуч чи розворотом, займати не тільки правий край проїзної частини. Проте, інспектор не сприйняв її аргументів, склав протокол про адміністративне правопорушення та постанову про застосування адміністративного стягнення. За таких обставин, позивач скористалася своїм правом, передбаченим ст.288 КУпАП та звернулася до суду в порядку КАС України.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила задовольнити вимоги повністю. Додатково, на запитання суду повідомила, що доказами пошкодження правої смуги руху траси Одеса-Київ є роздруківка Інтернет-ресурсів з відгуками водіїв, що вкрай незадоволені станом траси та рекомендують рухатись лівою смугою.

Відповідач у судове засідання не прибув. Направив на адресу суду письмове заперечення на адміністративний позов, а також диск з відео-фіксації вчинення правопорушення водієм транспортного засобу «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_2. У письмовому запереченні вказується, що на час фіксації правопорушення інших автомобілів, які б рухалися попереду автомобіля позивача та створювали останньому перешкоди в русі, не було. Таким чином, не було підстав для здійснення маневру у водія «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_2 і перестроювання в ліву смугу руху поруч з вільною правою полосою. Доводи позивача про значне пошкодження правої полоси руху, в якому було зафіксовано адміністративне правопорушення, відповідач спростовує диском з відео та зазначає на неправдивість та не підтвердження будь-якими належними доказами твердження позивача. Також відповідач звертав увагу на строк звернення до суду, та вказував на пропуск позивачем 10-денного строку, обумовленого ст.289 КУпАП, який у випадку вчиненого адміністративного правопорушення 27.03.2016 року закінчувався 05.04.2016 року. За таких обставин, відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, залишивши в силі постанову про адміністративне правопорушення і накласти на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.03.2016 року молодшим інспектором поліції Уманського районного відділення поліції НП в Черкаській області Кожухівським Г.М. (далі - інспектор) було зупинено транспортний засіб «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_2 на 210 км траси Київ-Одеса та складено протокол про порушення водієм цього автомобіля - ОСОБА_1 вимог п.11.2 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.2 ст.122 КУпАП.

Протоколом серії АП1 №218412 від 27.03.2016 року, складеним інспектором, підтверджується роз'яснення водієві ОСОБА_1 її прав та обов'язків, забезпечено можливість вказати свої пояснення у протоколі, а також повідомлено про розгляд адміністративної справи 27.03.2016 року.

Постановою серії ПС1 №931275 керуючись положеннями ст.ст. 33 та 284 КУпАП інспектор застосував на підставі ст. 122 КУпАП до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. у зв'язку з порушенням вимог п.11.2 ПДР України, а саме, здійснення руху автомобілем у лівій смузі при вільній правій смузі руху.

Так, відповідно до п.11.2 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП порушення водіями транспортних засобів, у т.ч. правил розташування транспортних засобів на проїзній частині, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд товариського суду, комісії по боротьбі з пияцтвом, утвореної на підприємстві, в установі, організації чи їх структурних підрозділах, громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 27.03.2016 року та постанови серії ПС1 №931275 про притягнення ОСОБА_1, як водія автомобіля НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на надання пояснень (заперечень) по суті адміністративного правопорушення, а тому, твердження позивача про порушення його прав в цій частині є безпідставними.

Крім того, посилання позивача на те, що інспектор не врахував дорожню обстановку, яка зумовила рух транспортного засобу саме лівою смугою руху при вільній правій, також, не знаходять свого підтвердження, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом достовірно встановлено що інспектором при складанні протоколу від 27.03.2016 року. та винесенні постанови серії ПС1 №931275 було виконано всі обов'язки, покладені на нього чинним законодавством.

З огляду на вищевикладене, а також, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії інспектора щодо складання протоколу та винесення постанови є правомірними, а вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача у запереченнях про пропущення позивачем строку звернення з адміністративним позовом, то суд звертає увагу на приписи ст.103 КАС України щодо порядку обчислення процесуального строку (перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок), а також відтиск поштового штампу на конверті, в якому до суду позивач направив позовну заяву (05.04.2016 року). Таким чином, останнім днем для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення від 27.03.2016 року мало бути 06.04.2016 року, тобто строк звернення до суду позивачем не пропущено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71, 128, 160-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Молодшого інспектора поліції Уманського районного відділення поліції Національної поліції в Черкаській області Кожухівського Григорія Михайловича про скасування постанови серії ПС1 №931275 від 27 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: