Справа № 2а-15689/09/0570
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року справа №2а-15689/09/0570

приміщення суду за адресою: м.Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого Білак С.В.

суддів

при секретарі

від позивача:

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6 - за довір.

ОСОБА_7 - за довір.

розглянувши у відкритому

апеляційну скаргу судовому засіданні

Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька

на постанову

від Донецького окружного адміністративного суду

21 жовтня 2009 року

по справі № 2а-15689/09/0570

за позовом ОСОБА_8 підприємства "Тепломережа"

до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 19.06.2009 року на суму 7 939,80 грн., № /0 від 19.06.2009 року на суму 944,91 грн. та № /0 від 19.06.2009 року на суму 165,67 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_8 підприємство "Тепломережа" звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 19.06.2009 року на суму 7 939,80 грн., № /0 від 19.06.2009 року на суму 944,91 грн. та № /0 від 19.06.2009 року на суму 165,67 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року позовні вимоги були задоволені. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька № /0 від 19.06.2009 року на суму 7 939,80 грн. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька № /0 від 19.06.2009 року на суму 944,91 грн. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька № /0 від 19.06.2009 року на суму 165,67 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності у відповідача правових підстав поширювати дію Закону України "Про порядок погашення зобов2язань платників податку перед бюджетами та державними цільовими фондами" в частині застосування штрафних санкцій за порушення строків, передбачених Законом України "Про плату за землю", оскільки положення Закону № 2181 є спеціальною нормою у галузі податкового законодавства, а Закон України "Про плату за землю" є загальною з цих питань. Крім того, апелянт не згоден з судом першої інстанції, стосовно того, що податковий орган не має повноважень змінювати напрямок платежу та посилається на ч.7 ст. 41, ст. 67 Конституції України, п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

Позивач у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу позивача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а судове рішення таким, що підлягає залишенню без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 16 червня 2009 року податковим органом проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності сплати податку на землю до бюджету комунальним підприємством "Тепломережа", результати якої викладені у акті перевірки № 3446/1541/05473192 від 16.06.2009 року.

Відповідно до зазначеного вище акту податковим органом встановлено, що позивачем в порушення п. 17 Закону України "Про плату за землю", п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та. державними цільовими фондами" несвоєчасно сплачено, земельний податок за жовтень, листопад, грудень 2007 року, січень-грудень 2008 року, січень та лютий 2009 року.

На підставі зазначеного акту перевірки відповідачем 19 червня 2009 року стосовно ОСОБА_8 підприємства "Тепломережа" прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № /0 про застосування штрафних санкцій в сумі 165,67 грн. (10%) за затримку на 28 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 1 656,17 грн.

- № /0 про застосування штрафних санкцій в сумі 7 939,80 грн. (50%) за затримку від 98 до 262 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 15 879,60 грн.

- № /0 про застосування штрафних санкцій в сумі 944,91 грн. (20%) за затримку від 53 до 84 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 4 724,55 грн.

Як вбачає з матеріалів справи:

- за лютий 2009 року відповідачем були направлені платіжні доручення № 00 від 24.04.2009 року та № 31 від 27.04.2009 року, проте, податкове зобов'язання з податку на землю за лютий 2009 року в розмірі 1 656,71 грн. позивачем сплачено своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 1079 від 17.02.2009 року на загальну суму 3 000,00 грн., з якої за лютий 2009 року - 1 656,71 грн.

- за жовтень-грудень 2007 року, за січень-листопад 2008 року та за лютий 2009 року відповідачем були направлені наступні платіжні доручення: № 14 від 11.03.2008 року, № 59 від 18.04.2008 року, № 1488 від 21.04.2008 року, № 29 від 09.06.2008 року, № 2015 від 10.06.2008 року, № 2026 від 11.06.2008 року. № 2918 від 11.09.2008 року, № 1034 від 16.02.2009 року, № 1079 від 17.02.2009 року, № 1346 від |27.02.2009 року, № 1646 від 12.03.2009 року, № 1661 від 13.03.2009 року, № 00 від 24.04.2009 з чого вбачається, що податкове зобов'язання з податку на землю за зазначений період позивачем сплачено,

- за листопад-грудень 2007 року, за лютий, листопад - грудень 2008 року та за січень 2009 року відповідачем були направлені наступні платіжні доручення: № 14 від 11.03.2008 року, № 1488 від 21.04.2008 року, № 2026 від 11.06.2008 року, № 1661 від 13.03.2009 року, № 00 від 24.04.2009 року, тому податкове зобов'язання з податку на землю за вказаний період позивачем сплачено своєчасно.

Крім того, в кожному платіжному дорученні та у наданій представником відповідача виписки по рахунку позивача ОСОБА_8 підприємством "Тепломережа" зазначено визначення платежу "податок на землю за ...".

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції стосовно визнання недійсними податкових повідомлень - рішень, оскільки згідно пп. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань латників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна і немайнових цінностей, випуску цінних паперів, у тому числі корпоративних прав, отримані у позику (кредит), а також з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених статтею.

Відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 цього Закону джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення, які є виконавчими документами, є будь-які активи платника податків (його філій, відділень, інших відокремлених підрозділів) з рахуванням обмежень, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом було змінено призначення платежу.

Як вірно визначено судом першої інстанції, відповідач не має повноважень перешкоджати праву платника податків самостійно розпоряджатися належними йому коштами при виборі податкових зобов"язань, які погашаються, тому зарахування коштів іншим чином, ніж це зазначено позивачем у відповідних платіжних документах, не відповідає приписам законодавства, а саме ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами ", якою визначено порядок узгодження сум податкового зобов'язання, де під самостійним узгодженням податкового зобов'язання розуміється подання платником податку до податкового органу податкової декларації з визначенням в ній податкового зобов'язання.

Оскільки в платіжних дорученнях, наданих позивачем, в графі "призначення платежу" зазначено - "податок на землю" та періоди, за які сплачуються суми, колегія суддів вважає не неправомірними дії податкового органу, а отже і податкові повідомлення - рішення незаконними.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2009 року по справі № 2а-15689/09/0570 за позовом ОСОБА_8 підприємства "Тепломережа" до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 19.06.2009 року на суму 7 939,80 грн., № /0 від 19.06.2009 року на суму 944,91 грн. та № /0 від 19.06.2009 року на суму 165,67 грн., - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали складена в нарадчій кімнаті та проголошена в судовому засіданні 21 квітня 2010 року, в повному обсязі складена 26 квітня 2010 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі

Головуючий суддя С.В.Білак

Судді Т.Г.Гаврищук

ОСОБА_3