Справа № 808/1353/16
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2016 рокусправа № 808/1353/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС України у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року

у справі №808/1353/16

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

третя особа Головне управління ДФС України у Запорізькій області

про визнання неправомірним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Запорізький окружний адміністративний суд з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа Головне управління ДФС у Запорізькій області про визнання неправомірним та скасування наказу №58-ДС від 15 квітня 2016 року про застосування дисциплінарного стягнення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції Державна фіскальна служба України, Головне управління ДФС України у Запорізькій області подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представники Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС України у Запорізькій області наполягають на доводах та вимогах апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечує проти задоволення апеляційних скарг.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на посаді начальника Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області з 05 лютого 2016 року (до перейменування - державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, на посаді з 02 квітня 2015 року по 04 лютого 2016 року).

Оскаржуваним наказом Державної фіскальної служби від 15 квітня 2016 року №58-ДС «Про застосування дисциплінарного стягнення» на підставі статті 14 Закону України «Про державну службу» оголошено попередження про неповну службову відповідність начальнику Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області ОСОБА_1 за неналежні виконання службових обов'язків, організацію роботи та контролю за роботою підлеглих, що призвело порушення вимог Податкового кодексу України у частині проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» та неправомірності прийняття податкових повідомлень-рішень від 06 листопада 2015 року на загальну суму податків у розмірі 17501,9 тисяч гривень, які рішеннями про результати розгляду скарги від 16 лютого 2016 року та від 05 лютого 2016 року скасовані (а.с. 13-14).

Підставами прийняття оскаржуваного наказу стали подання Головного управління ДФС у Запорізькій області від 31 березня 2016 року, пояснення ОСОБА_1 від 11 квітня 2016 року.

Так, 31 березня 2016 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області шляхом внесення подання до Державної фіскальної служби ініційовано питання застосування дисциплінарного стягнення (оголошення попередження про неповну службову відповідність) до позивача, як начальника Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, за результатами тематичної перевірки стану організації роботи Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області (а.с. 179-181).

Підставами проведення тематичної перевірки є лист Державної фіскальної служби України щодо проведення службового розслідування стосовно посадових осіб інспекції, винних у неналежному виконанні службових обов'язків, що призвело до порушень в організації та проведенні документальної планової перевірки та доповідна записка начальника юридичного управління Головного управління ДФС у Запорізькій області від 24 лютого 2016 року (а.с. 172-177).

Згідно з актом тематичної перевірки стану організації роботи Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 14 березня 2016 року №9/08-01-06-00-12 (а.с. 151-158), робоча група про проведенню перевірки встановила:

- посадовими особами інспекції - заступником завідувача сектору перевірок з окремих питань управління податкового аудиту ОСОБА_2, завідувачем сектору контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб ОСОБА_3, головним державним ревізором-інспектором відділу погашення заборгованості ОСОБА_4 у порушення вимог статті 81 Податкового кодексу України не складено акт, який би фіксував відмову у підпису у направленні на перевірку та акт, який би фіксував відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки не вжито заходів відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України щодо застосування режиму адміністративного арешту;

- заступником начальника інспекції - ОСОБА_5 залишено поза увагою правомірність складання наказу від 28 серпня 2015 року №491 та контроль за його виконанням підпорядкованим структурним підрозділом, як того вимагає стаття 77 Податкового кодексу України, в частині дотримання вимог процедури проведення документальних планових перевірок, що призвело до відсутності правових наслідків такої перевірки;

- начальником інспекції - ОСОБА_1 видано неправомірний наказ від 28 серпня 2015 року №491 «Про проведення документальної планової перевірки», який у подальшому постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2015 рок, визнаний протиправним та скасований, що призвело до відсутності правових наслідків такої перевірки.

Крім того, у ході тематичної перевірки встановлені наступні обставини:

«Згідно з планом-графіком проведення перевірок та відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, керівником інспекції ОСОБА_1 видано наказ від 30 липня 2015 року №422 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства з 10 серпня 2015 року і контроль за його виконанням залишено за собою.

Разом з цим, згідно з наказом інспекції від 25 грудня 2014 року №4 «Про тимчасовий розподіл обов'язків по керівництву та координації роботи підрозділів державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області» керівництво роботою, зокрема, управління податкового аудиту покладено на заступника начальника інспекції ОСОБА_5, яка на час видання наказу про проведення перевірки - 30 липня 2015 року була присутня на робочому місці.

Копія наказу та повідомлення про проведення перевірки направлені поштою та отримані 04 серпня 2015 року представником товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ». Листом від 06 серпня 2015 року суб'єкт господарювання повідомив інспекцію про неможливість забезпечення надання для перевірки необхідних документів, оскільки з 03 по 27 серпня 2015 року директор та головний бухгалтер підприємства перебувають у щорічних тарифних відпустках.

Фахівцями інспекції 10 серпня 2015 року здійснено вихід на податкову адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» з метою проведення перевірки.

Направлення на перевірку №409, №411, №412 від 10 серпня 2015 року представнику підприємства не вручені, про що свідчить відсутність підпису.

Посадовими особами інспекції акт відмови від підпису у направленні на перевірку не складено.

У порушення вимог підпункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України акт, який би фіксував відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки не складався.

За результатами виходу на податкову адресу підприємства складено лише акт від 10 серпня 2015 року щодо неможливості розпочати перевірку у зв'язку з відсутністю директора та головного бухгалтера підприємства з причини перебування їх у тарифній відпустці.

Інспекцією не вжито заходи щодо застосування режиму адміністративного арешту.

Отже, інспекцією безпідставно не розпочато перевірку та не здійснено комплексу заходів згідно з діючим законодавством при відмові у проведенні перевірки.

Начальником інспекції ОСОБА_1 видано новий наказ від 28 серпня 2015 року №491 «Про проведення документальної планової перевірки», яким поновлено строк документальної планової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, починаючи з 28 серпня 2015 року, тривалістю 10 робочих днів. Контроль за виконанням наказу покладено на заступника начальника ОСОБА_5

Законодавством України не передбачено право контролюючого органу поновлювати наказом строки перевірки, які не зупинялись та які вже сплинули.

Копію наказу від 28 серпня 2015 року №491 та направлення на перевірку вручено товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» 28 серпня 2015 року.

Листом від 28 серпня 2015 року суб'єкт господарювання повідомив про не допуск представників інспекції до перевірки.

Незважаючи на недотримання вимог статті 77 Податкового кодексу України щодо процедури проведення документальних планових перевірок інспекцією складено акт від 24 вересня 2015 року №116/08-29-22-0108/34749193 документальної планової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року, який отримано товариством 23 жовтня 2015 року.

За результатами перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення від 06 листопада 2015 року № про визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 8980938,75 гривень, № про визначення грошового зобов'язання з податку на прибуток у сумі 8507138,75 гривень, № про визначення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 13889,29 гривень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі №808/6409/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2015 року, наказ №491 від 28 серпня 2015 року «Про проведення документальної планової перевірки» визнаний протиправним та скасований.

За результатами адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення скасовані Головним управління ДФС в Запорізькій області».

Згідно з відповіддю Головного управління ДФС у Запорізькій області №3646/10/08-01-22-04-13 від 22 вересня 2015 року, наданою товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» за результатом розгляду скарги, зокрема: у зв'язку із неможливістю розпочати з 10 серпня 2015 року планову перевірки перевіряючими складений акт «Про неможливість розпочати перевірку»; після закінчення терміну перебування керівництва у відпустках, посадовими особами інспекції на підставі пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України вручені представнику товариства наказ на проведення перевірки від 28 серпня 2015 року №491, пред'явлені службові посвідчення та направлення на перевірку; документальна планова виїзна перевірка товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства проводиться посадовими особами державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя у відповідності до норм податкового законодавства (а.с.15-16).

У відповіді Державної фіскальної служби України від 01 грудня 2015 року №25686/6/99-99-22-04-01-15 наданій товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» за результатом розгляду скарги, зокрема, зазначено, що посадовими особами інспекції на підставі пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України вручені представнику товариства наказ на проведення перевірки від 28 серпня 2015 року №491, пред'явлені службові посвідчення та направлення на перевірку; правомірність дій посадових осіб державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області при організації документальної планової виїзної перевірки буде остаточно визначено після закінчення процедури судового оскарження у межах адміністративної справи №808/6409/15. За результатами перевірки встановлені порушення податкового законодавства, що відображено в акті від 24 вересня 2015 року №116/08-29-22-0108/34749193. Відповідно до статті 56 Податкового кодексу України товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ» має право оскаржити прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення в адміністративному або судовому порядку (а.с.17-18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, несвоєчасно.

За доводами апеляційних скарг, оскаржуваний наказ прийнято за виявленими порушеннями та зафіксованими в акті тематичної перевірки; проступок позивача конкретизований; позивач не інформував Головне управління ДФС України у Запорізькій області про вчинені ним дій у липні-серпні 2015 року, оскільки листування між ним та третьою особою відбувалося на рівні правової оцінки порушень, що допускаються платниками податків, листування між відповідачем, третьою особою та суб'єктом господарювання здійснювалося в процедурі судового оскарження; положення Кодексу законів про працю України щодо строків застосування не поширюються на заходи дисциплінарного впливу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з правовою позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про обізнаність вчинених у липні-серпні 2015 року дій позивачем, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області у серпні-вересні 2015 року, що підтверджується листами державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на адресу третьої особи від 27 серпня 2015 року, 23 вересня 2015 року з питань супроводження процедур організації, проведення, реалізації матеріалів перевірок; відповіддю третьої особи від 22 вересня 2015 року на скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія МДМ», Державною фіскальною службою України - у листопаді-грудні 2015 року, що підтверджується відповіддю від 01 грудня 2015 року за результатом розгляду скарги суб'єкта господарювання, що в свою чергу, свідчить про зміну у часі позиції відповідача та третьої особи щодо правомірності призначення та проведення перевірки суб'єкта господарювання.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо не конкретизації відповідачем проступку позивача, оскільки, наказ Державної фіскальної служби України №58-ДС від 15 квітня 2016 року «Про застосування дисциплінарного стягнення», акт тематичної перевірки містять суперечливі твердження. Так, у вказаних наказі та акті тематичної перевірки зазначається про не проведення за наявності законних підстав перевірки суб'єкта господарювання, чим порушено вимоги статті 81 Податкового кодексу України, оскільки перевірку може бути проведено не виключно у присутності директора чи головного бухгалтера, проте, також вказується на необхідність складання акту відмови від підпису у направленні на перевірку та акту про відмову у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, вжиття заходів щодо застосування адміністративного арешту.

Згідно з пунктами 342.4, 324.6 статті 342 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів є державними службовцями; правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов'язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Для окремих категорій державних службовців законом можуть бути визначені особливості визнання дисциплінарного проступку підставою для припинення державної служби.

До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

При цьому порядок застосування таких заходів впливу у Законі України «Про державну службу» не передбачено, натомість порядок застосування дисциплінарних стягнень врегульовано нормами Кодексу законів про працю України.

Згідно зі статтею 147 Кодексу законів про працю України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 148 Кодексу законів про працю України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже, при застосуванні заходу дисциплінарного випливу, як попередження про неповну службову відповідність мають враховуватися строки передбачені статтею 148 Кодексу законів про працю України.

Як підтверджується фактичними обставинами справи, 15 квітня 2016 року до позивача застосований захід дисциплінарного впливу за проступки вчинені у липні - серпні 2015 року, тобто пізніше ніж шість місяців з дня вчинення проступку; та пізніше одного місяця з дня фіксування проступку актом тематичної перевірки - 14 березня 2016 року.

Безпідставними є доводи апеляційних скарг щодо посилання судом першої інстанції на Методичні рекомендації щодо оформлення розпорядчих актів із кадрових питань у сфері державної служби, затверджених наказом Національного агентства України з питань державної служби №5 від 30 серпня 2011 року, оскільки положення цих рекомендацій хоча й прийняті до уваги судом першої інстанції, проте не покладені ним в обґрунтування прийнятого рішення, та не є визначальними у висновках суду про неправомірність оскаржуваного наказу.

Щодо доводів відповідача та третьої особи про висновок суду з питань не непоширення норм статей 148-149 Кодексу законів про працю України на спірні правовідносини, викладений в ухвалі Верховного Суду України від 24 лютого 2005 року №6-11750во04.

У судовому рішенні Верховним Судом України вказано на відмінність кваліфікації звільнення працівника з ініціативи адміністрації установи (за нормами Кодексу законів про працю України) та припинення державної служби з підстав, передбачених Законами України «Про державну службу» та «Про боротьбу з корупцією».

Отже, правовідносини у цій справі та справі, що переглядалася Верховним Судом України, є різними, оскільки стаття 7 Закону України «Про боротьбу з корупцією» (в редакції чинній на час можливого вчинення корупційного діяння за обставинами справи) передбачала відповідальність, зокрема, у вигляді звільнення, що є самостійною підставою для припинення державної служби.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі № 21722/11 «Олександр Волков проти України» строки давності слугують забезпеченню юридичної визначеності та остаточності; відсутність будь-яких строків давності, дає дисциплінарним органам повну свободу дій та порушує принцип юридичної визначеності.

Таким чином, посилання Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС України у Запорізькій області щодо непоширення положень Кодексу законів про працю України в частині строків застосування заходів дисциплінарного впливу та не порушення у зв'язку з цим прав позивача протирічать як нормам національного законодавства, так і судовій практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС України у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя С.А. Уханенко

суддя Ю.М. Дадим