Справа № 22-а/0690/4743/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/4743/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів: Борисюка Р.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_2,

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень на постанову Коростенського міськрайонного суду від 2009 року у справі за позов ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

У червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визнати неправомірними дії відповідачів щодо нарахування та виплати йому допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, підвищення до пенсії, передбачених ст.ст.37,39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі - Закону) та стягнути з відповідачів кошти: за ст.37 - з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради, за ст.39 - з Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень. При цьому посилалася на те, що є непрацюючим пенсіонером, потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період виплачувались йому в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 29 грудня 2009 року позов задоволено частково. З Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради на користь позивача стягнуто 1503,3 грн. допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, передбаченої ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.06.2008 року по 01.12.2008 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані неправомірними. З Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень на користь позивача стягнуто 7516 грн. 50 коп. підвищення до пенсії, передбаченого ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.06.2008 року по 01.12.2008 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані неправомірними.

У поданій апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень просить скасувати постанову. Апелянт посилається на те, що кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України, він керується положеннями чинної Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836 „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також зазначає, що до Пенсійного фонду не надходять кошти з державного бюджету для надання пільг та компенсацій для постраждалих від Чорнобильської катастрофи і Пенсійний фонд не є розпорядником таких коштів.

Постанова суду в частині вимог до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради не оскаржується. Тому в цій частині законність судового рішення не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером, має статус потерпілого 3 категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 1,5-8).

Частиною 2 ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених ч.1 ст.39 Закону.

Проте, всупереч вимогам Закону за спірний період позивачеві нараховувалось і виплачувалось зазначене підвищення в розмірі 10,5 грн. щомісяця (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Крім того, відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства, а отже, є відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій. З огляду на викладене не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо необхідності покладення обовязку виплачувати зазначені кошти на Головне управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що при визначенні розміру спірних виплат застосуванню підлягають саме ст.ст.37,39 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, та правильно вирішив спір.

Спосіб, у який відновлено порушені права позивача, узгоджується з повноваженнями суду, передбаченими п.п.1,4 ч.2 ст.162 КАС (в редакції на час ухвалення постанови).

Оскаржуване судове рішення ухвалено судом із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 195-198,200,205,206,212 КАС України, суд ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Коростень відхилити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду від 29 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді