Справа № 318/547/16-а
Суддя: Васильченко В. В.
Дата ухвалення: 2016-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 318/547/16-а
Номер провадження №2-а/318/20/2016
ПОСТАНОВА

27.04.2016 року м. Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: судді Васильченка В.В.; при секретарі Крук О.В.; за участю: позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області ОСОБА_3, Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування акта перевірки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кам'янсько-Дніпровськиого районного суду Запорізької області із вищевказаним позовом та просив визнати протиправними дії державного інспектора Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області ОСОБА_3 під час проведення ним перевірки і складення акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 18 від 14.07.2015 р. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено визначену законодавством процедуру проведення перевірки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтвердив обставини викладені у позовній заяві, проси суд позов задовольнити у повному обсязі.

Прелставник Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області Казаков О.М. заперечував щодо задоволення позову.

ОСОБА_3, в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься наказ Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області про його звільнення з посади з 13.11.2015 р.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, до Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області області надійшов лист слідчого СВ Кам?янсько-Дніпровського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 18.05.2015 року № 39/4546 (а.с. 31) щодо проведення позапланової виїзної перевірки за постановою слідчого по кримінальному провадженню № 0000571, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 06.05.2015 р. за заявою гр. ОСОБА_5 (а.с. 32).

Згідно вказаної постанови слідчого проведення позапланової перевірки було доручено працівникам Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області області. Протягом 20 робочих днів у період часу, починаючи з 20 травня 2015 року. Між тим, така перевірка була проведена лише 14.07.2015 р.

У судовому засіданні представником відповідача не було надано відповідних доказів того, що на підставі цього листа Державною інспекцією сільського господарства було видано наказ «Про направлення на проведення позапланової перевірки» та направлення на проведення позапланової перевірки земельних ділянок, розташованих на території Великознам?янської сільської ради за межами с. Велика Знам?янка, Кам?янсько-Дніпровського р-ну, Запорізької області, які обробляються ОСОБА_1, який є головою ФГ «Луч».

За результатами цієї перевірки державним інспектором Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області ОСОБА_3 було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 18 від 14.07.2015 р. (а.с. 7-9).

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що про існування вказаної постанови їм стало відомо під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 808/8978/15, що перебуває у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду за позовом за позовом про скасування податкового повідомлення, де до участі в справі як третю особу залучено ОСОБА_1 Однією з підстав звернення до суду із цим позовом був зазначений вище акт перевірки від від 14.07.2015 р.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На підставі ст. ст. 187 188 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

За приписами ст. 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

В силу норми ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать: здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель визначені ст. 10 цього Закону, у відповідності до абз. 4 ч. 1 якої державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель зобовязані додержуватися Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів (ст. 11 цього ж Закону).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 459/2011, Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У відповідності з пунктами 4 та 5 вищевказаного Положення Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Держсільгоспінспекція України та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності.

Підпунктом 4.1 пункту пункту 4 Положення визначено, що Держсільгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль): у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених проектом рекультивації земель; дотриманням вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за договорами купівлі-продажу, міни, дарування, застави та іншими цивільно-правовими угодами; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням у дію об'єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; здійсненням заходів, передбачених проектами землеустрою щодо захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бур'янами; дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах.

Пунктом 6 Положення визначено, що Держсільгоспінспекція та її посадові особи в межах своїх повноважень мають право: зокрема, складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до її компетенції; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з порушенням земельного законодавства; одержувати в установленому законодавством порядку інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб.

Враховуючи положення зазначених вище нормативно-правових актів, суд вважає, що основним завданням Держсільгоспінспекції є здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності у розумінні Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Крім того, при здійсненні таких завдань Держсільгоспінспекція та її посадові особи повинні неухильно дотримуватися норм, які визначають їх повноваження.

Розділ ІІІ Порядку № 132 визначає порядок та підстави здійснення позапланового заходу інспекційним органом.

Пунктом 3.1 Порядку № 132 визначено, що позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу.

Підставами для здійснення позапланового заходу є: подання суб'єктом господарювання письмової заяви до інспекційного органу про проведення перевірки за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов'язкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання суб'єктами господарювання приписів чи інших розпорядчих документів інспекційного органу щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, виданих за результатами раніше проведених планових та позапланових заходів; отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства (із обов'язковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення; неподання у встановлений термін суб'єктами господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів (пункт 3.2).

Оскільки позапланова перевірка гр-а ОСОБА_1 відбувалася на підставі листа лист слідчого СВ Кам?янсько-Дніпровського РВ ГУМВС України в Запорізькій області щодо доручення на її проведення працівниками Державної інспекції сільського господарства, то така перевірка повинна була проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на її проведення.

Натомість, як вбачається, в матеріалах справи відсутній будь-який наказ про проведення позапланової та направлення на її проведення, які б містили інформацію про погодження з Державною інспекцією сільського господарства України питання щодо проведення такої перевірки.

Отже, суддів приходить до висновку щодо відсутності у Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області правових підстав для призначення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства гр. ОСОБА_1 на підставі листа СВ Кам?янсько-Дніпровського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, оскільки така перевірка порушення вимог п. 3.2 Порядку № 132 призначена без погодження проведення позапланової перевірки з Державною інспекцією сільського господарства України.

Процедура планування та проведення перевірок, оформлення матеріалів за їх результатами визначена Порядком планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013 р. № 132 (надалі Порядок № 132).

Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Порядку № 132 позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу.

Позапланові перевірки проводяться з підстав, передбачених підпунктом 3.2 пункту 3 Порядку № 132, в тому числі: у разі подання субєктом господарювання письмової заяви до інспекційного органу про проведення перевірки за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обовязкової звітності, поданих суб'єктом господарювання; перевірка виконання субєктами господарювання приписів чи інших розпорядчих документів інспекційного органу щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, виданих за результатами раніше проведених планових та позапланових заходів; отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення субєктом господарювання вимог земельного законодавства (із обовязковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення; неподання у встановлений термін субєктами господарювання документів обов'язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів.

Пунктом 6 Порядку № 132 передбачений порядок оформлення документів за результатами перевірок, відповідно до якого при проведенні всіх видів перевірок державний інспектор складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства складається за результатами перевірки: 1) якщо виявлено чи не виявлено порушення земельного законодавства; 2) при усуненні чи не усуненні раніше виявлених порушень у строк, установлений у приписах (у тому числі і в повторно виданих приписах); 3) при неможливості встановити особу порушника.

Акт складається у двох примірниках. Перший примірник акта залишається у державного інспектора, який проводить перевірку, другий вручається або надсилається керівнику юридичної особи чи фізичній особі, які перевірялись.

При врученні акта юридичній чи фізичній особі особисто в примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відмітка про дату вручення акта та ставиться підпис особи, яка його отримує. У разі надсилання акта поштою на примірнику акта, який залишається в інспектора, робиться відповідна відмітка. Акт надсилається з повідомленням про вручення.

В акті державний інспектор зазначає: дату та місце складання акта; посаду та прізвище інспектора (інспекторів), який (які) проводив (проводили) перевірку; посади та прізвища осіб, які були залучені до перевірки; посаду та прізвище представника юридичної особи чи прізвище фізичної особи, які були присутні при перевірці; місцезнаходження юридичної чи фізичної особи, які перевіряються; місце розташування земельної ділянки, її площу згідно із земельно-кадастровою документацією та фактичну площу, яка використовується; категорію земель та склад угідь; цільове призначення та фактичний стан використання (освоєння) земельної ділянки; наявність документів, які посвідчують право власності чи право користування земельною ділянкою; обставини порушення земельного законодавства; суть порушення з посиланням на акти чинного законодавства, вимоги яких порушені.

Акт підписується державним інспектором (інспекторами), який (які) проводить (проводять) перевірку, представником юридичної особи чи фізичною особою, що використовують земельні ділянки, свідками (за їх наявності).

Як видно акта перевірки від 14.07.2015 року, державним інспектором на момент перевірки було встановлено факт самовільного зайняття земельних ділянок гр. ОСОБА_1 шляхом засівання сільськогосподарськими культурами на території Великознам?янської сільської ради Кам?янсько-Дніпровського р-ну. в акті зазначено, що 21.03.2014 р. між ГУ Держземагенства України в Запорізькій області та ОСОБА_5 укладені договори оренди на вказані земельні ділянки (а.с. 7, 8).

При цьому, в порушення вимог Порядку № 132, як позивача, так і орендаря ОСОБА_6 не було повідомлено про проведення перевірки, перевірка проводилася без участі вказаних осіб, вказаним особам не надавалися копії акта перевірки та інших документів.

Враховуючи те, що під час проведення перевірки та складення акта перевірки державним інспектором були допущені зазначені вище порушення, суд вважає, що позов в частині визнання дій державного інспектора під час проведення ним перевірки і складення акта перевірки підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги в якій позивач просить скасувати акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 18 від 14.07.2015 р., суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні зважаюче на таке.

У відповідності до діючого законодавства Акт перевірки не може бути оскаржений в порядку цивільного, адміністративного судочинства, оскільки він не породжує прав та юридичних обов'язків для сторін даної справи. Акт державного чи іншого органу, підприємства, організації не є а ні індивідуально-правовим актом, а ні нормативно-правовим актом, оскільки безпосередньо не створє, не змінює та не припиняє прав та обов'язків осіб, яких він стосується. У зв'язку з цим такі акти не можна вважати юридичною формою рішень органів державної влади, підприємств, організацій. Відповідно до п. 6.2 Роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. не можуть оспорюватися акти (довідки) ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Акт (довідка) перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота яких перевірялася, а тому не може бути оскаржений у суді. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 10.09.2013 р. № 21-237а13. Зокрема, Верховний Суд України відзначив, що акт (довідка) перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст.17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (довідки), в тому числі й оцінка дій службових осіб щодо його складання, викладення в ньому висновків перевірки, не може бути надана судом.

Окрім цього, ця вимога позивача скасувати акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 18 від 14.07.2015 р. не підлягають задоволенню, і з тієї підстави, так як задоволена вимоги останнього про визнання протиправними дій інспектора Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області ОСОБА_3, Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області під час проведення перевірки і складення акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 18 від 14.07.2015 р., є достатнім способом захисту порушених прав позивача. Задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправними дій державного інспектора, суд зробив висновок про незаконність цих дій, а тому задоволення окремо вимоги скасувати акт перевірки за такої правової ситуації не є необхідним.

На підставі ст. 19 Конституції України, ст.ст. 187, 188 ЗК України, ст.ст. 2, 5, 6 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», керуючись ст.ст. 2, 4, 6-12, 17, 49, 69-71, 158-163, 167, 181 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області ОСОБА_3, Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області про визнання дій протиправними та скасування акта перевірки задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області ОСОБА_3, Державної інспекції сільського господарства у Запорізькій області під час проведення перевірки і складення акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 18 від 14 липня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Васильченко