Справа № 375/781/16-а
Суддя: Нечепоренко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 375/781/16-а Провадження № 2-а/375/20/16
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Киричок В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області про визнання неправомірними дій та рішень і зобов'язання вчинити певні дії та прийняти відповідні рішення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області від 17 червня 2016 року №3 про відмову в задоволенні його заяви про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII і таким, що порушує гарантії незалежності прокурора, передбачені п. 5 ч. 1 та ч. 5 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII та зобовязати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років згідно зі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII з дня звернення, тобто з 13 червня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 13.06.16 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, проте йому було відмовлено з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015року № 213-VIIІ, яким було визначено у перехідних положеннях, що з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про прокуратуру» не підлягали призначенню.

В той же час позивач звертає увагу на те, що з 15 липня 2015 року набув чинності новий Закон України «Про прокуратуру», прийнятий 14.10.2014 року №1697-VII, яким до гарантій незалежності прокурорів віднесене належне пенсійне забезпечення та визначені порядок та умови призначення такої пенсії.

На час прийняття вищезазначеного Закону № 213-VIIІ від 02.03.2015 року, а також з 1 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах» у період з 1 червня 2015 року по 15 липня 2015 року.

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким визначено та на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86).

Конституцією України ст. 92 передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Стаття 58 Конституції України закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1, 3 статті 116).

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який вступив в дію з 15 липня 2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VII щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Також позивач звернув увагу на те, що законодавець мав можливість внести такі зміни до Закону № 1697-VII (02.03.2015 року, 21.04.2015 року та 02.07.2015 року вносилися зміни до Закону № 1697-VII), але піклуючись про гарантії незалежності прокурора та його соціальний захист, не зробив цього, що не враховано управлінням Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області при прийнятті свого рішення 17.06.16.

Положення ст. 86 Закону № 1697- VII є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року вислуги років не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Фактично відповідач безпідставно на власний розсуд у порушення вимог ст. 58 Конституції України поширює дію старого Закону № 213-VIIІ на новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, не зважаючи на те, що жодної прямої вказівки про надання зворотної дії в часі цьому закону не передбачено.

Крім того, Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальний законом, та на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за вислугу років.

Такі обставини дають підстави, як вважає позивач, для задоволення позову.

Відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких змінив свою позицію і вказує на те, що позивач не має необхідного стажу для призначеня пенсії, а саме - 22 роки 6 місяців, так як він отримав юридичну освіту у Запоріжському державному університеті, який не відноситься до вищих юридичних навчальних закладів, оскільки згідно п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII дія ч.6 ст.50-1 Закону «Про прокуратуру» № 1789-Х11 поширюється на осіб, яким присвоєні класні чини до набрання чинності цим Законом 1697-VII, тому відмова у призначенні позивачу пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру» відповідає чинному законодавству, зокрема: ст.86, п.3 Прикінцевих положеннь Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, ч.6 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-Х11.

Будучи належним чином повідомленим, позивач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, в якій позов підтримав, просить його задовольнити та справу розглянути на підставі наявних доказів у справі.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, до суду не з»явився, направив натомість до суду заяву, в якій позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні.

Суд ухвалив провести розгляд спору по суті у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з вимогами ст.122 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач, працюючи на посаді прокурора відділу криміналістичного забезпечення досудового розслідування управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України, 13 червня 2016 року звернувся до управління пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області із заявою про призначення йому пенсії на підставі абз. 6 ч.1, 8, ч.13, ч.15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

Встановлено, що на момент подання вказаної заяви вислуга років позивача складала 22 роки 6 місяців 19 днів, у тому числі - на посадах прокурорів - 20 років 1 місяць 19 днів.

Такий стаж роботи згідно з вимогами абзацу 6 частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року дає право на призначення йому пенсії за вислугу років.

Рішенням № 3 від 17.06.2016 управління пенсійного фонду України у Рокитнянському районі Київської області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років з посиланням на Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, згідно з якими у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В даному випадку суд звертає увагу на те, що на час прийняття вищезазначеного Закону № 213-VІІІ від 02.03.2015 року, а також з 1 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1 Закону).

Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ втратив чинність з 15.07.2015 року у зв'язку з набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким визначено та на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (стаття 86).

Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, який вступив в дію з 15 липня 2015 року, визначено спеціальний вид пенсійного забезпечення для працівників прокуратури України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) «надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті».

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VІI щодо відсутності (скасування) права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесені.

Положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року вислуги років не менше 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців, звертатися до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ незалежність прокурора забезпечується належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Таким чином відповідач безпідставно не застосував до відносин між сторонами положення статті 86 нового Закону України «Про прокуратуру», що набрав чинності 15.07.2015 року, і на який не може поширюватись дія Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ.

Крім того, обгрунтовуючи в запереченні відсутність необхідного стажу у позивача і посилаючись на те, що позивач отримав юридичну освіту у Запоріжському державному університеті, який не відноситься до вищих юридичних навчальних закладів, відповідач самовільно трактує Закон, ставлячи в залежність наявність стажу і навчання в юридичному закладі, виключаючи всі університети, де маються юридичні факультети, із юридичної освіти «Київській державний університет, Львівський державний університет, колишній Одеський державний університет, тощо) та із юридичних навчальних закладів.

За таких обставин позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 17, 18, 71, 159-163 КАС України, ст.ст. 19, 22 ч. 3 Конституції України, п. 5 ч. 1 та ч. 5 ст. 16, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області від 17 червня 2016 року № 3 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ та таким, що порушує гарантії незалежності прокурора, передбачені п. 5 ч. 1 та ч. 5 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області забезпечити гарантії незалежності прокурора щодо належного пенсійного забезпечення, передбачені п. 5 ч. 1 та ч. 5 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ, та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно зі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ з дня звернення, тобто з 13 червня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя