Справа № 2-а-34/10
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2010-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-34/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02.02.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Юхно С.П.,

при секретарі Гарест О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лубенському районі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лубенському районі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

У позові зазначала, що вона обіймає посаду директора ЗАТ «Лубни-Птиця». Начальником ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лубенському районі 15 вересня 2009 року винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 1 700 грн. З даною постановою вона не погоджується, оскільки справа розглянута без її участі, а сплатити вчасно страхові внески на загальнообовязкове державне страхування вона не могла у звязку з тим, що відносно Товариства порушено справу про банкрутство, тому обявлено мораторій на вимоги кредиторів. Копію постанови відповідач направив на адресу підприємства, яку вона отримала лише у жовтні 2009 року, тому просила суд поновити строки на звернення до суду та задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лубенському районі позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно копії паспорта позивача (а.с.6-7) вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 суду пояснила, що вона не була присутня при розгляді адміністративної справи.

Дана обставина не заперечувалася представником відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з поштового рекомендованого повідомлення (а.с. 22) в порушення вимог вказаної статті відповідач постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності направив на адресу підприємства, директором якого вона є, а не на адресу її проживання.

Позивач суду пояснила , що копію постанови їй передали лише у жовтні 2009 року.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустила строк для звернення до суду з даним позовом, тому строк на звернення до суд з позовом підлягає поновленню.

Вирішуючи питання в частині позовних вимог щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення суд виходить з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення субєктом правопорушення є посадова особа, яка допустила несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до протоколу № 05/11 засідання Спостережної ради Закритого акціонерного товариства «Лубни-Птиця» від 5 листопада 2007 року (а.с.12) ОСОБА_1 призначено директором Товариства.

Згідно п. 7 ч. 16 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» адміністративну стягнення за несплату чи несвоєчасну сплату страхових внесків накладається на посадових осіб.

Враховуючи те, що позивач є директором Товариства, а отже посадовою особою, яка несе відповідальність за своєчасність перерахування обовязкових платежів до бюджету, суд приходить до висновку, що вона в даному випадку є субєктом правопорушення. Тому ОСОБА_2 пенсійного фонду правомірно притягли позивача, як директора Товариства, за несплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Твердження позивача з даного приводу є безпідставними.

Як вбачається з протоколу № 31 від 10 вересня 2009 року про адміністративне правопорушення (а.с. 20) позивач власноручно писала пояснення по факту вчинення правопорушення. Вона була належним чином повідомлена про те, що справа про притягнення її до адміністративної відповідальності буде розглядатися 15 вересня 2009 року о 10 годині, що підтверджується її підписом у протоколі.

Позивач в судовому засіданні не заперечувала, що під повідомлення про дату і час розгляду справи стоїть її підпис.

За даних обставин, твердження позивача про те, що вона не була належним чином повідомлена про день і час розгляду справи, що є порушенням вимог ст. 268 Кодексу України про адміністративну правопорушення, безпідставні та спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Крім того, позивач суду пояснила, що на день перевірки ОСОБА_2 пенсійного фонду заборгованість по сплаті страхових внесків існувала. Ухвала Господарського суду Полтавської області від 23 березня 2009 року про порушення провадження у справі про банкрутство ЗАТ «Лубни-Птиця» та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (а.с.13) оскаржена Товариством, а оголошення у пресі про порушення справи про банкрутство не публікувалося.

Стаття 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

У частині 4 ст. 12 вказаного Закону України визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Отже мораторій на задоволення вимог кредиторів ЗАТ «Лубни Птиця» введено з 23 березня 2009 року з моменту порушення справи про банкрутство (а.с.13).

Позивач по справі притягнута до адміністративної відповідальності за несплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в серпні 2009 року, згідно розрахунку сум страхових внесків, що підлягають сплаті за липень 2009 року (а.с.8).

Таким чином термін сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за липень місяць 2009 року настав після введення Господарським судом 23 березня 2009 року мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що дія мораторію не розповсюджується та несплату страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в серпні 2009 року, згідно розрахунку сум страхових внесків, що підлягають сплаті за липень 2009 року, тому доводи позивача з даного приводу є необґрунтованими.

Частина 13 ст. 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає обовязок керівника боржника погоджувати з розпорядником майна укладення угод щодо розпорядженням майном боржника.

Сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України не є правочином щодо розпорядження майном Товариства, тому доводи позивача з цього приводу є безпідставними.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги задоволенню не підялгають в поному об»ємі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 165-1 ч. 5, ст. 287-289 Кодексу України про адміністративне правопорушення суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати поважною причину пропущення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 31 від 15 вересня 2009 року, згідно якої ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено штраф в розмірі 1 700 грн.

Поновити ОСОБА_1 строки на звернення до суд з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 31 від 15 вересня 2009 року та закриття провадження по справі

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Лубенському районі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі, і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3