Справа № 814/1445/16
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв
08 серпня 2016 року Справа № 814/1445/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Науменко О.Г. розглянувши адміністративну справу

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1

доДержавної фінансової інспекції у Миколаївській області, вул. Спаська, 42-А, Миколаїв, 54001

третя особаВійськовий прокурор Миколаївського гарнізону, вул. Нікольська, 18-а, Миколаїв, 54000
провизнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправними дії,
ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі по тексту позивач, військова частина), посилаючись на безпідставність висновків оспорюваного рішення контролюючого органу, звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просила (далі по тексту позовної заяви): 1. Визнати дії суб`єкта владних повноважень - Державну фінансову інспекцію в Миколаївській області, у розділі встановлення фінансових порушень з боку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до вимоги «щодо усунення порушень законодавства» від 24.06.2016 р. за №14-08-14-14/2574, у сумі 164,79тис. грн. протиправними; 2. Вимогу Державної фінансової інспекції в Миколаївській області від 24.06.2016 р. №14-08-14-14/2574 «щодо усунення порушень законодавства» - скасувати.

Відповідач позов не визнав, вказавши на наявність порушень, що слугували підставою для формування вимоги, та невірне обрання способу захисту позивачем, який в даному випадку не має право звернення до суду з таким позовом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.
В травні 2016 року Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 25.11.2014р. по 12.04.2016 р., в ході якої встановлено ряд порушень, а саме відсутність (нестачу) окремих матеріальних цінностей на загальну суму 164,79 тис. грн., придбаних військовою частиною протягом червня 2014 року грудня 2015 р., які рахуються по бухгалтерському обліку, чим порушено ч.ч.1, 5 ст. 9, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV, п.2.2 Тимчасової інструкції з питань ведення бухгалтерського обліку військового майна номенклатури автобронетанкової (автомобільної) служби у внутрішніх військах МВС України, затвердженої наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 24.06.2011 р. ;№195, п.4 наказів військової частини від 01.10.2014 р. №27 «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику в 2014 році», від 31.12.2014 р. №270 «Про організацію бухгалтерського обліку та облікову політику в 2015 році», п.6 Положення про облікову політику, затвердженого наказом від 30.12.2015 р. №842, п.1, п.2 Функціональних обов`язків начальника складу автомобільного майна, затверджених командиром військової частини 3039 25.11.2015 р., п.1 Функціональних обов`язків командира патрульної роти на автомобілях, затвердженої командиром в/ч 3039 25.11.2015 р., п.1 договорів про повну матеріальну відповідальність в частині незабезпечення наявності і зберігання майна, про що 06.06.2016 року відповідачем складено відповідний Акт №14-24/43.
14.06.2016 р. позивачем було направлено заперечення проти зазначеного Акта.
01.07.2016 р. позивач отримав від відповідача Висновок на заперечення до акта планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності від 23.06.2016 р за №14-08-14-14/2559, яким всі заперечення відхилені.
01.07.2016 р. позивачу направлено Вимогу № 14-08-14-14/2574 від 24.06.2016 р. про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні контролюючий орган має право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів.

Згідно Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 № 499/2011 (далі Положення), Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів <…> (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.

При цьому оскаржувана вимога Інспекції вказує на виявлені збитки та їхній розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція висловлена в рішенням Верховного Суду України у справі № № 21-40а14 (постанова ВСУ від 15.04.2014).

Вищенаведене в сукупності є підставою для відмови в задоволені позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,70,71,86,159-163, 167 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.В. Желєзний