Справа № 509/450/14-а
Суддя: Козирський Є. С.
Дата ухвалення: 2014-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/450/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Козирського Є.С.,

при секретарі: Мочернюк В.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1; представника відповідача - Сурової К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області, «Про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії», -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольскому районі Одеської області, про відмову в призначенні та виплаті пенсії від 09.12.2013 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольскому районі призначити їй пенсію за вислугу років, зарахувавши до спеціального стажу роботи який дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01.01.1992 по 31.08.1993 роки та здійснити виплату пенсії за вислугу років від 10.09.2013 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи тим що при винесенні рішення відповідач керувався нормами діючого законодавства.

Суд, заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

По справі встановлено наступні фактичні обставини.

Наказом №356 від 01.09.1988 року позивачку було прийнято на посаду вихователя групи продовженого дня до Надлиманської середньої школи. Наказом №448 від 13.09.1989 року їїбуло переведено на посаду старшої піонервожатої. Наказом № 125 від 05.04.1991 року позивачці надано відпустку по догляду за дитиною. З 17.09.1992 року на посаду педагога - організатора, на період декретної відпустки позивачки, було призначено ОСОБА_3 (наказ від 23.09.1992 року № 14 по Надлиманській середній школі). Відповідно до витягу з наказу №76 від 15.08.1993 року, по закінченню декретної відпустки, позивачка працювала на посаді педагога - організатора.

ОСОБА_1, 10.09.2013 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років, як вчителю Надлиманської середньої школи зі стажем роботи 25 років.

Рішенням № 7011 від 09.12.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Овідіопольскому районі Одеської області було відмовлено мені в призначенні пенсії і не враховано до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років, період від 01.01.1992 по 31.08.1993 роки.

Через відсутність запису у трудовій книжці про переведення на посаду педагога організатора з посади старшої піонервожатої позивачка позбавлена передбаченого законодавством України права, щодо зарахування періоду роботи на посаді «старшого піонервожатого» з 01.01.1992 до 31.08.1993 роки до спеціального стажу.

Рішенням колегії Мінпраці УРСР №25 від 29.03.1991 року «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» замість посади старшого піонервожатого з 01.04.1991 року введена посада педагога - організатора. Листом №1/9 - від 03.01.1991 року Міністерство народної освіти УРСР рекомендувало замість посади «старший піонервожатий» у навчальних закладах вводити посаду «педагог - організатор».

У листі Міністерства освіти і науки України від 19.06.2001 року №1/9-234 «Методичні рекомендації із питань порядку формування штатів загальноосвітніх навчальних закладів» стверджується, що посади старшого вожатого та педагога - організатора є ідентичними. Також у листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 06.10.2011 року №10/2-724 стверджується про ідентичність посадових обов'язків працівників, які займають посади педагогів - організаторів або старших вожатих, та відповідно про можливість зарахування періоду роботи на посаді старшого вожатого до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до ч.І ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно п. 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 передбачає, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

ОСОБА_1 в 1991 році не було зроблено відповідних змін у трудовій книжці згідно рішення колегії Міністерства праці УРСР від 29.03.1991 року № 25, що підтверджується листом Директора школи вих. №31 від 19.12.2013 року. Відповідно до довідки керівника відділу освіти Овідіопольської РДА Григораш К.В. в період з 17.09.1992 року на посаду педагога-організатора на період декретної відпустки ОСОБА_1 було призначено ОСОБА_3 Після декретної відпустки ОСОБА_1 працювала на посаді педагога-організатора, що підтверджується наказом директора школи №76 від 15.08.1993 року.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки відсутність належного запису в трудовій книжці на час розгляду заяви про призначення пенсії не відповідає фактичним обставинам, які підтверджуються наданими довідками та наказами, така невідповідність запису в трудовій книжці відбулася з причин неналежного виконання обов'язків по її веденню роботодавцем, за що позивачка не повинна нести відповідальність, та така відсутність відповідного запису в трудовій книжці не є належною та законною підставою для відмови в нарахуванні пенсії відповідачці, з урахуванням педагогічного стажу за період 01.01.1992 р. по 31.09.2013 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, ст. ст. 2,6,49,104-107 КАС України.

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області, «Про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії» - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області, про відмову в призначені пенсії за вислугою років ОСОБА_1, № 7011 від 09.12.2013 р.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Овідіопольському районі Одеської області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років за період з 01.01.1992 р. по 31.09.2013 р., з виплатою зазначеної пенсії з 10.09.2013 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАСУ - з дня отримання копії постанови.

Суддя Є.С.Козирський