Справа № 219/7233/16-а
Суддя: Конопленко О. С.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/7233/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Троян Л.К.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації щодо відмови в призначенні щомісячної адресної грошової допомоги для переміщених осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та зобовязання відповідача здійснити виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг». В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона разом з двома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації, про що вона отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 10 березня 2015 року, термін дії якої було подовжено по 09 вересня 2016 року. 18 березня 2016 року позивач звернулась через Ощадбанк про продовження виплат щомісячної адресної допомоги їй та її дітям для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. До 18 червня 2016 року позивач не отримувала ні коштів, ні повідомлень від УПСЗН стосовно поданої заяви, у звязку з чим звернулась на «Урядову гарячу лінію» щоб зясувати причину невиплати щомісячної адресної допомоги її сімї. Відповідь на вказане звернення позивачу не надали через що вона 18 липня 2016 особисто звернулась до УПСЗН і в той же день їй видали «Повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання» від 25 березня 2016 року, згідно якого вона, як представник сімї «немає права на допомогу переміщеним особам на проживання, оскільки сімя володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зону АТО. Відповідно до п. 7 постанови КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року, якщо працездатна особа не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, її розмір на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється». З цими доводами УПСЗН позивач повністю не погодилась і 20 липня 2016 року звернулась зі скаргою до Артемівської районної державної адміністрації. Проте, 22 липня 2016 року позивач від Артемівської районної державної адміністрації отримала відповідь на свою скаргу на «Урядову гарячу лінію», яка по суті продублювала «Повідомлення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання» від 25 березня 2016 року, в якій було зазначено, що при перевірці особової справи позивача згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 березня 2016 року встановлено, що у її власності є житлове приміщення за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Дронівка, вул. Верхня, буд. 25. Після такої відповіді позивач вирішила не чекати відповідь Артемівської районної державної адміністрації на її скаргу від 20 липня 2016 року та звернулась до суду з цим позовом. Вважає, що відмова їй та її сімї в призначенні щомісячної адресної грошової допомоги для переміщених осіб є неправомірною, оскільки у членів сімї позивача немає житлових приміщень на не окупованій території та не в районі проведення АТО, житлове приміщення по вул. Верхня, 25 в с. Дронівка Артемівського (Бахмутського) району Донецької області не є таким, так як вся територія Донецької області згідно наказу антитерористичного центру при службі безпеки України № 33/6/а від 07 жовтня 2014 року «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» визначені як райони проведення антитерористичної операції з 07 квітня 2014 року по теперішній час. Крім того, посилання відповідача на п. 7 постанови КМУ № 505 від 01 жовтня 2014 року, відповідно до якого, якщо працездатна особа не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, її розмір на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється, є юридично некоректним, тому що в цьому пункті є виключення: «крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку». В позивача двоє неповнолітніх дітей, молодшому сину, ІНФОРМАЦІЯ_3, ще не виповнилося трьох років. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить позов задовольнити.

Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації щодо відмови в призначенні щомісячної адресної грошової допомоги для переміщених осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та зобовязати відповідача поновити з 18 березня 2016 року виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги, утому числі і уточнені вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діє на підставах та повноваженнях, перевірених судом, у судовому засіданні позовні вимоги, разом з уточненням не визнала та зазначила, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» ОСОБА_1 отримала довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 10 березня 2015 року № НОМЕР_1. Адресна допомога призначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло-комунальних послуг», відповідно до п. 6 якої грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У своїй заяві від 18 березня 2016 року позивач не надала інформацію про наявність у неї або будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населенні пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 окрім двох квартир, розташованих в м. Донецьку, також перебуває у власності житловий будинок за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Дронівка, вул. Верхня, б. 25, який є також і місцем її фактичного проживання відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 10 березня 2015 року № НОМЕР_1. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. В цих Переліках є м. Донецьк, в якому у позивача є житлове приміщення, але с. Дронівка Артемівського району Донецької області немає, тобто с. Дронівка Артемівського району Донецької області є територією, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі і с. Дронівка не розташоване на лінії зіткнення та не є тимчасово окупованим населеним пунктом. Наказ Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», на який посилається позивач, виданий з метою надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413. Таким чином, представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 вмотивовано відмовлено у наданні адресної допомоги, у звязку з чим просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно ч. 1 «Порядку оформлення і видачі довідки про взятті на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції», затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509 довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій, довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообовязкового державного пенсійного страхування особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року № 509.

З копії довідки № НОМЕР_1 від 10 березня 2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи в Управлінні праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації за адресою: Донецька область, Артемівський (нині Бахмутський) район, с. Дронівка, вул. Верхня, буд. 25 (а.с. 4).

Відповідно до копії рішення про призначення допомог переміщеним особам на проживання від 17 жовтня 2014 року, ОСОБА_1, до складу сімї якої входить неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 15 жовтня 2014 року по 14 квітня 2015 року призначено допомогу переміщеним особам на проживання за адресою: Донецька область, Артемівський (нині Бахмутський) район, с. Дронівка, вул. Верхня, буд. 25 (а.с. 34).

Згідно копії рішення про призначення допомог переміщеним особам на проживання від 25 травня 2015 року, ОСОБА_1, до складу сімї якої входить неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 24 квітня 2015 року по 23 жовтня 2015 року подовжено виплату допомоги переміщеним особам на проживання за адресою: Донецька область, Артемівський (нині Бахмутський) район, с. Дронівка, вул. Верхня, буд. 25 (а.с. 37).

Відповідно до копії рішення про призначення допомог переміщеним особам на проживання від 30 жовтня 2015 року, ОСОБА_1, до складу сімї якої входить неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 24 жовтня 2015 року по 23 квітня 2016 року подовжено виплату допомоги переміщеним особам на проживання за адресою: Донецька область, Артемівський (нині Бахмутський) район, с. Дронівка, вул. Верхня, буд. 25 (а.с. 38).

Разом з тим, рішенням від 25 березня 2016 року ОСОБА_1, до складу сімї якої входить неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання у звязку з тим, що сімя володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 42). Вказане рішення прийнято на підставі акту проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 24 березня 2016 року, відповідно до якого при перевірці особової справи ОСОБА_1 щодо правильності та повноти інформації згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 березня 2016 року № 55860424, встановлено, що у власності ОСОБА_1 є житлове приміщення за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Дронівка, вул. Верхня, 25. Відповідно до п. 6 постанови КМУ № 505 ОСОБА_1 не має права на отримання щомісячної адресної допомоги (а.с. 39).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ОСОБА_1 має у власності наступні нерухомі обєкти: 1) двокімнатну квартиру загальною площею 46,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; 2) трикімнатну квартиру загальною площею 65,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2; 3) житловий будинок № 25 по вул. Верхня в с. Дронівка Бахмутського району Донецької області (а.с. 16-17, 20-21).

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС) України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових та речових доказів, висновків експертів.

У відповідності з вимогами ч. 2 вищевказаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,їхні посадові та службові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб ,що передбачені ОСОБА_5 та законами України.

Статтею 19 ОСОБА_5 України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правовий спір фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року (далі Постанова № 505), визначено механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до пункту 5 вказаної Постанови № 505, для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сімї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Судом встановлено, що 18 березня 2016 року позивач звернулась з відповідною заявою до відділення Ощадбанку в м. Бахмут Донецької області про продовження їй виплати щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 40-41).

Згідно абзацу 6 пункту 5 Постанови № 505, установа уповноваженого банку відкриває уповноваженому представнику сімї поточний рахунок та не пізніше трьох робочих днів з дати відкриття зазначеного рахунка надсилає його заяву про призначення грошової допомоги (заяву, в якій уповноважений представник сімї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги) разом з документами, що додаються до неї, відповідному уповноваженому органу із супровідним листом, в якому зазначаються реквізити поточного рахунка. У разі коли від установи уповноваженого банку надійшла заява про призначення грошової допомоги, до якої не додано всіх необхідних документів, передбачених пунктом 5 цього Порядку, уповноважений орган надсилає уповноваженому представнику сімї повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково.

Відповідно до пункту 8 Постанови № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сімї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сімї.

В судовому засіданні позивач пояснила, що повідомлення про відмову у наданні їй та її сімї допомоги як переміщеним особам на проживання від 25 березня 2016 року вона отримала лише 22 липня 2016 року після звернення на «Урядову гарячу лінію». Матеріали особової справи, надані представником відповідача суду для огляду, не містять даних про відправлення позивачу такого повідомлення, як не містять і доказів його отримання ОСОБА_1

Як вбачається з пункту 6 Постанови № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

При прийнятті рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання відповідач керувався розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року, яким затверджений Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до яких с. Дронівка Артемівського району Донецької області, в якому позивач має житловий будинок, не відноситься.

Разом з тим, посилання відповідача на вказане розпорядження є невірним, оскільки пункт 6 Постанови № 505 визначає, що грошова допомога не призначається особам, які мають житлове приміщення, розташоване не лише в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, але і районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, який набрав чинності 14.04.2014 року, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669 - VIII (із змінами і доповненнями), період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно із підпунктом 2 пункту 1 додатку до вказаного розпорядження до зазначених населених пунктів належить село Дронівка Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області.

Крім того, наказом антитерористичного центру при Службі безпеки України «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» від 07 жовтня 2014 року N 33/6/а, визначено, що Донецька і Луганська області визначені з 07 квітня 2014 року як райони проведення антитерористичної операції, кінцева дата проведення якої не зазначена, вказаний наказ на теперішній час є діючим.

Таким чином, висновки відповідача про наявність у позивача житлового приміщення, розташованого не лише в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, але і районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, при прийнятті рішення про відмову у наданні позивачу допомоги як переміщеній особі на проживання, є необґрунтованими, таким, що суперечить нормам діючого законодавства України, у звязку з чим рішення про відмову у наданні ОСОБА_1, до складу сімї якої входить неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, допомоги переміщеним особам на проживання від 25 березня 2016 року у звязку з тим, що сімя володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 8 ОСОБА_5 України, ОСОБА_5 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_5 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії.

Частиною 3 ст. 22 ОСОБА_5 України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 24 ОСОБА_5 України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення: створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 49 ОСОБА_5 України).

Статтею 64 ОСОБА_5 України передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених ОСОБА_5 України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї ОСОБА_5.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 ОСОБА_5 України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених ОСОБА_5 України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися ОСОБА_5 України як актом прямої дії.

Посилання відповідача в повідомленні про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 25 березня 2016 року на пункт 7 Постанови КМУ № 505, є взагалі некоректним, оскільки, вказаний пункт викладений у повідомленні не в повному обсязі, а саме, в такій редакції: «якщо працездатна особа не працевлаштувалась протягом двох місяців з дня призначення допомоги на проживання, її розмір на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється». Проте, пункт 7 Постанови № 505 має виключення і таке формулювання: якщо у складі сімї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сімї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Судом встановлено, що позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, при цьому останньому не виповнилося трьох років, тобто застосування відповідачем пункту 7 Постанови № 505 до позивача є неправильним та необґрунтованим. Крім того, позивач пояснила, що до вагітності вона перебувала на обліку у центрах зайнятості, що також підтверджується і копією її трудової книжки (а.с. 31-32).

Суд при вирішенні справи керується верховенством права, принципом законності, на підставі ОСОБА_5 та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та зобовязаний перевірити чи було відповідачем прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина 3 статті 2 КАС України). На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що у даному випадку має повноваження скористатися правом наданим йому частиною 3 статті 162 КАС України, а саме прийняти іншу постанову, яка буде гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача як людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень (у даному випадку це відповідач) та позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, і викласти їх не у такій редакції як просить позивач - визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації щодо відмови в призначенні щомісячної адресної грошової допомоги для переміщених осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 25 березня 2016 року «Про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання», оскільки відповідач вже прийняв рішення, яким відмовив позивачу у призначені щомісячної грошової допомоги, і без скасування цього рішення суд не зможе в повній мірі гарантувати дотримання і захист прав позивача та її малолітніх дітей, які визначені найвищими цінностями у діяльності держави.

Оскільки вимоги зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації поновити з 18 березня 2016 року виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» є похідними від вимоги про визнання дій відповідача неправомірними, та судом встановлені неправомірні дії відповідача, що потягли прийняття необґрунтованого рішення про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання, вони підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача щодо того факту, що с. Дронівка не розташоване на лінії зіткнення, та не знаходиться в зоні АТО, в якому проживає позивач разом зі своїми малолітніми дітьми є такими, що не ґрунтуються на Законі, а тому не можуть бути взяті до уваги судом при постановці даного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 17, 69, 71, 160-163 КАС України, ст. 8, 19, 22, 24, 64 ОСОБА_5 України, постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації від 25 березня 2016 року «Про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання».

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Артемівської райдержадміністрації поновити з 18 березня 2016 року виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Повний текст постанови суду виготовлено 08 серпня 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається через Артемівський міськрайонний суд Донецької області до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.С.Конопленко