Справа № 2а-19925/10/0570
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

11 серпня 2016 р. Справа № 2а-19925/10/0570

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., суддів Кірієнка В.О., Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Держаної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 та зобов'язання Луганського окружного адміністративного суду здійснити перерахунок

за позовом ОСОБА_1

до 1) Державної судової адміністрації України, 2) Міністерства фінансів України, 3) Державного казначейства України, 4) Луганського окружного адміністративного суду

про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 до Луганського окружного адміністративного суду, Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України задоволений повністю та визнано неправомірною бездіяльність Луганського окружного адміністративного суду щодо не проведення позивачу перерахунку заробітної плати з 01 березня 2010 року з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 в редакції станом на 31 грудня 2005 року, та неподання до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу із зазначенням розміру заробітної плати виходячи із 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, визнано неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати позивача з 01 березня 2010 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, а з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, визнано неправомірною бездіяльність Міністерства фінансів України щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати з 01 березня 2010 року з розрахунку посадового окладу в розмірі 9 мінімальних заробітних плат станом на момент проведення виплат, а з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, зобов'язано Луганський окружний адміністративний суд провести позивачу перерахунок з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, а з 01 березня 2010 року перерахунок заробітної плати, визначивши її розмір з урахуванням посадового окладу у розмірі 9 мінімальних заробітних плат, встановлених Законом на момент проведення виплат, зобов'язано після перерахунку здійснити виплату недоплачених сум з утриманням обов'язкових податків та зборів з одночасним поданням до Державної судової адміністрації України змін до посадового окладу, зобов'язано Міністерство фінансів України профінансувати вказані виплати, зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Луганському окружному адміністративному суду з єдиного рахунку Державного бюджету України № 4024, відкритого у Державному казначействі України МФО 820172, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої з 01 березня 2010 року надбавки за вислугу років у розмірі 15 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку, а з 01 березня 2010 року заробітної плати, обчисленої з урахуванням посадового окладу, виходячи з 9 мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент проведених виплат з 01 березня 2010 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року апеляційну скаргу Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі № 2а-19925/10/0570 залишено без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року у справі № 2а-19925/10/0570 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії залишено без змін.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 касаційну скаргу Міністерства фінансів України задоволено частково, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2010 року та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років скасована, ухвалено нову постанову. Позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання здійснити перерахунок розміру заробітної плати та надбавки за вислугу років задоволено частково та зобов'язано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» ( в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин) з 01 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2015 року позивач звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа в адміністративні справі № 2а-19925/10/0570. 20 жовтня 2015 року суд разом із супровідним листом направив на адресу позивача виконавчий лист від 20 жовтня 2015 року в адміністративні справі № 2а-19925/10/0570.

27 липня 2016 року представник першого відповідача по справі до суду надав письмову заяву про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 та зобов'язання Луганського окружного адміністративного суду здійснити розрахунок належної до виплати позивачу надбавки за вислугу років у відповідності до з положеннями частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Луганського окружного адміністративного суду про визнання незаконною бездіяльності; зобов'язання вчинити певні дії шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у визначеній Луганським окружним адміністративним судом сумі, в порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників».

В обґрунтування заявленої вимоги щодо встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 перший відповідач посилається на те, порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників». У зв'язку з цим виконання рішень судів здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» Державною казначейською службою України. Крім того зазначає, що виконання судового рішення у даній справі має здійснюватись за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті у встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників» порядку, що унеможливлює виконання судового рішення способом встановленим постановою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року. Щодо зобов'язання першого відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу надбавки за вислугу років у відповідності з положеннями частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року, перший відповідач зазначає, що провести розрахунок належної до виплати позивачу надбавки за вислугу років за спірний період повинен здійснити Луганський окружний адміністративний суд.

4 серпня 2016 року позивач до суду надіслала заперечення проти заявленої заяви першого відповідача, в яких зазначає, що встановлення зазначеного першим відповідачем способу та порядку виконання судового рішення не допустиме, посилаючись на те, що зміна порядку та способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року із зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату зазначеної надбавки на стягнення конкретної суми призведе до зміни постанови по суті та виходу за межі позовних вимог та вирішення питань, що не були предметом дослідження при розгляді адміністративної справи по суті. Крім того, зазначає на те, що перший відповідач не зазначив, з яких підстав не можливо виконати постанову Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року. У своїх запереченнях позивач просила суд розглянути справу без її участі.

2 серпня 2016 року представник четвертого відповідача на електрону пошту суду надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника. Представники першого, другого, третього відповідачів у судові засідання 8 та 11 серпня 2016 року не з'явились, жодних заяв, клопотань, заперечень до суду не надали.

Відповідно до частини 1 статті 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 263 КАС України суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши доводи представника першого відповідача та заперечення позивача, а також надані докази, суд зазначає наступне.

Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 263 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 105 та 162 КАС, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною четвертою статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 162 КАС у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд зазначає, що розрахунок суми надбавки за вислугу років за період з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року, належної позивачу до виплати, суд не здійснював, тому заміна порядку та способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року із зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату зазначеної надбавки на стягнення конкретної суми призведе до зміни постанови по суті та виходу за межі позовних вимог. Стосовно зобов'язання Луганського окружного адміністративного суду здійснити розрахунок належної до виплати позивачу надбавки за вислугу років у відповідності до з положеннями частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року, як зазначає заявник, така вимога взагалі є позовною вимогою, а не заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви Держаної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у визначеній Луганським окружним адміністративним судом сумі, в порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників» та зобов'язання Луганського окружного адміністративного суду здійснити розрахунок належної до виплати позивачу надбавки за вислугу років у відповідності до з положеннями частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року, з огляду на її необґрунтованість.

Керуючись статтями 23, 160, 165, 185, 186, 254, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про встановлення способу і порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2015 року в адміністративній справі № 2а-19925/10/0570 шляхом стягнення коштів на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів» у визначеній Луганським окружним адміністративним судом сумі, в порядку встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників» та зобов'язання Луганського окружного адміністративного суду здійснити розрахунок належної до виплати позивачу надбавки за вислугу років у відповідності до з положеннями частини 4 статті 44 Закону України «Про статус суддів» з 1 березня 2010 року по 31 грудня 2011 року.

2. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Донецький окружний адміністративний суд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

3. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Ухвала постановлена у нарадчій кімнаті 11 серпня 2016 року.

Головуючий суддя Смагар С.В.

Судді Кірієнко В.О.

Галатіна О.О.