Справа № 455/549/16-а
Суддя: Ніточко Л. Й.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/549/16-а
Провадження № 2-а/455/38/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої судді - Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 та його представника - адвоката Буняка Д.М.; представника відповідача - Пинянської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов'язання вчинення дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.04.2016 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про зобов'язання вчинення дій, в якому зазначає, що він свою трудову діяльність розпочав 24.10.1978 року електромонтером на Калуському в/о «Хлорвініл». 3 10.08.1979 року він прийнятий на роботу в Турківське технічне училище № 51 на посаду майстра виробничого навчання. 29.08.1981 року він звільнений з роботи у зв'язку з призовом на дійсну

військову службу в Збройні Сили СРСР, яку він проходив з 31.08.1981 року по

25.09.1983 року.

Після закінчення строкової військової служби він знову прийнятий на роботу в Турківське технічне училище №51 на посаду майстра виробничого навчання, де працює і по даний час.

05.02.2016 року йому виповнилось 60 років і він подав заяву та необхідні документи в Турківський відділ Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії у зв' язку з досягненням пенсійного віку, відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов' язкове державне пенсійне страхування».

В лютому 2016 року також він звернувся із заявою до Турківського відділу Старосамбірського об' єднаного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виплату йому при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Свою заяву мотивував тим, що він пропрацював у навчальному закладі більше 35 років і має право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідачем листом № 52/03-14 від 11.04.2016 року йому відмовлено у виплаті при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі його десяти місячної пенсії, оскільки для призначення грошової допомоги у нього немає необхідного стажу роботи (35 років) на посадах, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 року №909, так як його трудовий стаж за даними трудової книжки БЕ-1 №1653870, що дає право на призначення грошової допомоги, а саме: період роботи в закладах державної та комунальної форми власності на посадах, передбачених постановою Кабінету міністрів України від 04.11.1993 року №404, складає 34 роки 3 місяці 24 дні.

3 таким висновком Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області він не згідний так як відповідно до записів трудової книжки, він працював майстром виробничого навчання та викладачем в Турківському технічному училищі №51 та Турківському професійному ліцеї 34 роки 3 місяці і 24 дні. Однак Пенсійним фондом України йому не зараховано до пільгового трудового стажу строк служби в Збройних Силах Союзу РСР.

До служби в Збройних Силах Союзу РСР він працював в Турківському технічному училищі №51, про що свідчить запис в трудовій книжці під №8 від 29.08.1981 року про звільнення його з роботи у зв' язку з призовом на військову службу. Після звільнення із служби в Збройних Силах Союзу РСР він повернувся на роботу в Турківське технічне училище №51, про що свідчить запис в трудовій книжці №9 від 28.10.1983 року, про те, що він прийнятий на посаду майстра виробничого навчання.

Просить зобов'язати Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати йому строк служби в Збройних Силах СРСР з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

В подальшому, позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги в сторону збільшення, а саме: просить зобов'язати Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати йому строк служби в Збройних Силах СРСР з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії, станом на день її призначення та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовільнити.

Представник відповідача - Пинянська С.І. проти позовних вимог заперечила, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченні на позовну заяву (а.с.15-17).

Вислухавши сторони, дослідивши долучені до справи документи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Право громадян на соціальний захист передбачено у Законі України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та Законі України «Про пенсійне забезпечення», якими встановлено порядок нарахування та виплати пенсії.

З диплома(а.с.34) відомо, що позивач з 01.09.1973 року по 14.06.1978 року навчався у Львівському ордена Леніна політехнічному інституті за спеціальністю електропостачання промислових підприємств міст та сільського господарства, присвоєно кваліфікацію інженера, електрика.

Згідно трудової книжки Серії НОМЕР_1(а.с.6-7) вбачається, що ОСОБА_1, а саме: працював у Турківському технічному училищі № 51 з 10.08.1979 року по 27.08.1979 року на посаді майстра виробничого навчання, а з 27.08.1979 року по 29.08.1981 року на посаді викладача електротехніки; 29.08.1981 року звільнений з посади викладача у зв»язку з призивом на дійсну військову службу в Збройні Сили СРСР; з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року проходив військову службу в Збройних Силах СРСР; з 28.10.1983 року знову працював у Турківському технічному училищі № 51 на посаді майстра виробничого навчання, а з 13.11.1990 року на посаді старшого майстра виробничого навчання; 01.09.2003 року звільнений з роботи згідно п.1 ст. 40 КЗпП України у зв»язку з реорганізацією Турківського ПТУ № 51; з 01.09.2003 року прийнятий в порядку переводу в Турківський професійний ліцей на посаду старшого майстра мвиробничого навчання, де працює по даний час.

З копії військового квитка Серії НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_1 у 1978 році закінчив енергетичний факультет Львівського політехнічного інституту. Під час навчання пройшов військову підготовку при інституті по профілю командир взводу радіозв'язку. Військове звання - лейтенант, присвоєно 17.10.1978 року. Проходив службу в збройних силах СРСР з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 09.02.2016 року звернувся до відповідача із заявами про призначення йому пенсії по віку (а.с.31) та у виплаті при призначенні пенсії за віком грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії (а.с.35).

Листом Старосамбірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області від 11.04.2016 року № 82/03-14 за підписом першого заступника начальника об»єднаного управління Юсипович О.М. на ім'я позивача було надано відповідь, в якій зазначено, що оскільки позивач немає необхідного (35 років) стажу роботи на посадах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, то немає права на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХУ «Прикінцеві положення «Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи № 132543 в тому числі долучених до справи копій протоколу № 139 від 11.02.2016 року та розрахунку стажу(а.с.32,33) відомо, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачем призначена пенсія відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» на загальних підставах при досягненні пенсійного віку 60 років, тобто 06.02.2016 року призначено пенсію по віку на загальних підставах, з урахуванням загального стажу роботи - 41 рік 9 місяців 13 днів ( працівником освіти - 34 роки 2 місяці 24 дні, військова служба - 2 роки 25 днів, страховий стаж з 01.07.2000 року - 15 років 6 місяців 1 день, загальний стаж після 2004 року - 12 років).

Отже, відповідач не зарахував ОСОБА_1 до стажу працівника освіти період проходження ним військової служби з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року.

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який передбачає, що виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. 4 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, страховий стаж, передбачений п.п. 2 і 3 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, вираховується в календарному обчисленні, при цьому допускається підсумовування страхового стажу.

За приписами статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, згідно п. «е», працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. «в» ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з'єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Також відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов'язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічна норма передбачена ст. 8 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою вказано, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала Згідно із ст.8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України".

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»страховий стаж - це період (строк), упродовж якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не менш ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено коло застрахованих осіб, а саме згідно з п.8 ч.1 цієї статті , особи, які проходять строкову військову службу у Збройних силах України, Службі безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також в органах Міністерства внутрішніх справ України, є застрахованими особами.

Статтею 14 цього ж Закону визначено коло осіб, які є страхувальниками за цих застрахованих осіб, де вказано в тому числі, що ними є і військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), в ст.15 цього ж Закону вказано, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.Так згідно з п. 8 ст. 11 Закону особи, які проходять строкову військову службу у Збройних силах України, Службі безпеки України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також в органах Міністерства внутрішніх справ України, є застрахованими особами.

Тобто строкова військова служба зараховується до страхового стажу незалежно від часу її проходження.

Крім цього, як зазначає ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.»к» ч.1 та ч.3 п.109 Положення «Про порядок призначення і виплати державних пенсій», затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590, з усіма змінами та доповненнями, яке було чинне на час проходження служби в рядах радянської армії, служба у складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВНК, ОДПУ, НКВС, НКДБ, МДБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується в стаж роботи в установленому порядку. При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені у підпунктах "к" і "л", прирівнюються по вибору звернувшогося за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до пункту 5 "Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти", затвердженого Постановою КМУ № 78 від 31.01.2001 року, до стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на військовій службі.

З роз"яснення, які містяться в листі №627/13/84-09 від 21.10.2009 Департаменту з питань державного регулювання заробітної плати та умов праці Міністерства праці та соціальної політики України вбачається, що до стажу педагогічної роботи зараховується час перебування громадян України на будь-якій військовій службі (незалежно від того, коли працівник проходив службу). Підставою для зарахування до стажу педагогічної роботи часу військової служби є записи про проходження військової служби у військовому квитку.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення», вказано: «військова служба у Збройних силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній з захистом Вітчизни. Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України. Оскільки, проходження строкової військової служби за призовом є обов'язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, а тому будь-які обмеження трудових прав особи, пов'язані з проходженням такої служби, не допускаються».

Зважаючи на те, що строк проходженням позивачем строкової військової служби становить 2 роки 25 днів, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні йому періоду перебування його на строковій військовій службі з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та виплату йому грошової допомоги , яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії станом на день її призначення. В порядку ч.2 ст.11 КАС України суд вважає, що для повного захисту прав та інтересів позивача, необхідним є вийти за межі позовних вимог та визнати в цьому неправомірними дії відповідача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищевказаних положень норм, суд приходить до висновку про те, що позивач має право на зарахування строку проходження військової служби в Збройних Силах СРСР з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та виплату йому грошової допомоги , яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії станом на день її призначення. є всі підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 19 ч.2, ч.1 ст. 46 Конституції України, п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування», п. «е» ст. 55, п «в» ч.3 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", п. 5 "Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти", затвердженого Постановою КМУ № 78 від 31.01.2001 року, п.»к» ч.1 та ч.3 п.109 Положення «Про порядок призначення і виплати державних пенсій», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року №590, ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , ч. 1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок і військову службу», ст. 8 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.8 ч.1 ст.11, 14,15, ч. 1 та ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пунктами 2,3,4 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191, ст.ст. 2, 6, 9, ч.2 ст. 11, 18, 19, 71, ч.1 ст.94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Старосамбірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до стажу працівника освіти періоду проходження військової служби з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року та щодо відмови у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії станом на день її призначення.

Зобов'язати Старосамбірське об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області зарахувати ОСОБА_1 строк проходження військової служби в Збройних Силах СРСР з 31.08.1981 року по 25.09.1983 року до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог п.7-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та виплатити йому грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десятимісячної пенсії станом на день її призначення.

Стягнути із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят однієї) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Оскільки судом застосовано ч.3 ст. 160 КАС України (відкладено складення постанови у повному обсязі), то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова суду, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.Й. Ніточко