Справа № 817/786/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2016 р.Р і в н е 817/786/16
09 год. 30хв.

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Шарапи В.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Господарського суду Рівненської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Господарського суду Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання неправомірними дій щодо не нарахування та не виплати заробітної плати за період 26.10.2014 року - 28.03.2015 року виходячи з посадового окладу, визначеного абзацом 2 частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", за період 29.03.2015 року - 08.09.2015 року виходячи з посадового окладу, визначеного абзацом 2 частини 1 статті 147 Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та за період 09.09.2015 року - 31.12.2015 року виходячи з посадового окладу - 0,4 від місячного посадового окладу судді місцевого суду без 50-відсоткового зменшення, з урахуванням фактично виплаченої заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати в повному обсязі з урахуванням премій, встановлених щомісячно відповідними наказами відповідача, та усіх надбавок, а також відпускних та матеріальної допомоги на оздоровлення, що нараховуються залежно від зазначених розмірів посадового окладу.

Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначає, що працює помічником судді Господарського суду Рівненської області та протягом 26.10.2014 року - 31.12.2015 року отримує заробітну плату, нижчу від встановленої Законом України "Про прокуратуру" та Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд". Позивач зазначає, що прикінцевими та перехідними положеннями вказаних законів Кабінет Міністрів України було зобов'язано привести свої нормативні акти у відповідність до положень законодавства. Крім того, нормами Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" також визначено, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в частині розміру посадового окладу помічника судді застосовуються у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає, що невиконання Кабінетом Міністрів України свого обов'язку не може слугувати підставою для позбавлення її права на оплату праці у розмірі, визначеному законодавством. Позивач наголошує, що на користь такої позиції свідчить практика Верховного Суду України та Європейського суду з прав людини.

Просить позов задовольнити повністю.

У судове засідання позивач не прибула, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідачем подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначає, що згідно вимог Бюджетного кодексу України за період з 26.10.2014 року по 31.12.2015 року у Господарського суду Рівненської області були відсутні правові підстави для виплати позивачу посадового окладу, у розмірах, визначених Законом України "Про прокуратуру" та Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд", оскільки зміни до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року №268 не вносились. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судове засідання відповідач не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

За змістом частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Повно та всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, на підставі наказу Господарського суду Рівненської області від 01.06.2012 року №213, переведена на посаду помічника голови суду, з 01.06.2012 року та на підставі наказу Господарського суду Рівненської області від 16.04.2014 року №190, переведена на посаду помічника судді, з 16.04.2014 року.

Наказом Господарського суду Рівненської області від 02.12.2013 року №559 ОСОБА_1 було присвоєно 9 ранг державного службовця (а.с. 6-9, 12).

Згідно довідок Господарського суду Рівненської області від 17.05.2016 року №32-№34, посадовий оклад ОСОБА_1 на посаді помічника судді складав:

-у період з 26.10.2014 року по 31.08.2015 року 1218,00 грн./міс.;

-у період з 01.09.2015 року по 08.09.2015 року 1378,00 грн./міс.;

-у період з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року 2756,00 грн./міс. (а.с. 13-15).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинах суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України гарантує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції чинній на час спірних правовідносин), кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом, Законом України "Про державну службу" та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Згідно з ч. 2, ч. 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII (в редакції чинній на час спірних правовідносин), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 8, статтею 13 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року №108/95-ВР встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону. Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Водночас, 26.10.2014 року набрали чинності окремі положення Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року 1697-VII.

Зокрема, підпунктом 59 пункту 5 Прикінцевих положень даного Закону передбачено внести зміни до таких законодавчих актів України - частину першу статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529) доповнити абзацом другим такого змісту: "При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців".

Підпунктом 1, підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року 1697-VII (в редакції чинній на час спірних правовідносин), Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Також, Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 року №192-VIII, який набрав чинності в цілому 28.03.2015 року, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI викладено в новій редакції, частиною 1 статті 147 якої визначено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень даного Закону, Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015 року), фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції здійснює Державна судова адміністрація України. Видатки на утримання судів у Державному бюджеті України визначаються окремим рядком щодо Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, а також у цілому за кожним видом та спеціалізацією щодо місцевих та апеляційних судів. Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015 року), суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України .

Норми аналогічного характеру закріплені у статях 145, 146 даного Закону в редакції, що набрала чинності після 28.03.2015 року.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 року №80-VIII, в редакції чинній станом на 01.01.2015 року, передбачено, що норми і положення, зокрема, частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI застосовуються у порядку і розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а у редакції цього Закону чинній з 13.03.2015 року, визначено, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, на час виникнення спірних правовідносин схема посадових окладів працівників апарату суду була встановлена Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року №268 (додаток 47), яка залишалась незмінною до 09.09.2015 року.

Отже, Кабінет Міністрів України не виконав обов'язок, покладений на нього підпунктами 1, 2 пункту 13 Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" та підпунктом 2 пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" щодо приведення у тримісячний строк нормативно-правових актів у відповідність із цими законами.

У свою чергу, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Враховуючи наведене, оскільки з 26.10.2014 року по 08.09.2015 року відповідні зміни Кабінетом Міністрів України до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року №268 стосовно розмірів посадових окладів працівників апарату суду внесено не було, а Законами України про Державний бюджет України на 2014 рік та 2015 рік видатки на реалізацію положень абзацу 2 частини 1 статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VI та частини 1 статті 147 цього Закону України, в редакції, що набрала чинності 28.03.2015 року, не передбачені, то у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку і виплати заробітної плати позивачу за вказаний період поза межами видатків державного бюджету на оплату праці працівників апарату суду та у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Правова позиція аналогічного характеру наведена Верховним Судом України у постановах від 13.07.2016 року по справі №21-1888а16 (№818/3372/15) та від 12.07.2016 року по справі № 21-1726а16, які є обов'язковими для врахування судом в силу вимог ч. 3 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 02.09.2015 року №644, яка набрала чинності 09.09.2015 року, додаток 47 до Постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" від 09.03.2006 року №268 було викладено у новій редакції, у відповідності до якої для визначення місячного посадового окладу помічника судді застосовується коефіцієнт від місячного посадового окладу судді місцевого суду на рівні 0,4. При цьому, у примітках до даного додатку передбачено, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

Таким чином, делеговані Кабінету Міністрів України повноваження щодо визначення розміру посадових окладів працівників апарату судів було виконано з прийняттям Постанови "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 02.09.2015 року №644, тому у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку і виплати заробітної плати позивача за період з 09.09.2015 року по 31.12.2015 року без урахування 50% зменшення, встановленого Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Судові витрати на користь сторін не присуджуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позивачу - ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до Господарського суду Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Шарапа В.М.