Справа № 826/13797/15
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

04 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Костюк Л.О.

Судді: Бужак Н.П.

Хрімлі О.Г.

секретаря судового засідання Драч М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра» з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- визнати протиправними дії ДФС України щодо відмови у прийнятті для реєстрації наступних податкових накладних ТОВ «Охоронна агенція Багіра»: № 1 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 2 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 3 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 4 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 5 від 01.06.2015, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 6 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 7 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 8 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 9 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 10 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року;

- вважати прийнятими та зареєстрованими датою (операційним днем) та часом, коли вони були направлені до Державної фіскальної служби України ТОВ «Охоронна агенція Багіра» засобами електронного зв'язку для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних № 1 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 2 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 3 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 4 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 5 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 6 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 7 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 8 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 9 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року; № 10 від 01.06.2015 року, доставленої до ДПС України 13.06.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову з мотивів неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно ч.6 ст.12 КАС України, під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, однак в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.4 ст.196 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та встановлено судом першої інстанції, 09.02.2015 року між ТОВ «Охоронна агенція Багіра» та ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві укладений договір №040220151 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Факт укладання вказаного договору засвідчується електронною квитанцією № 2 (роздруківка якої додана до матеріалів позову), де міститься відповідне підтвердження, та не заперечувався відповідачем.

В першій половині червня 2015 року з метою виконання вимог податкового законодавства щодо внесення виписаних податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних, позивач, використовуючи засоби телекомунікаційного зв'язку, направив до контролюючого органу в електронному вигляді наступні податкові накладні: № 1 від 01.06.2015 року, № 2 від 01.06.2015 року, № 3 від 01.06.2015 року, № 4 від 01.06.2015 року, № 5 від 01.06.2015 року, № 6 від 01.06.2015 року, № 7 від 01.06.2015 року, № 8 від 01.06.2015 року, № 9 від 01.06.2015 року, № 10 від 01.06.2015 року (в тому числі податкова накладна № 1 від 01.06.2015 року відправлена 12.06.2015 року, а решта податкових накладних - 13.06.2015 року).

В усіх вказаних податкових накладних зазначена сума податку на додану вартість в розмірі понад 10 тис. грн.

Крім того, в даних податкових накладних були наведені певні відомості, в тому числі наступні: «Продавець» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», «Індивідуальний податковий номер» - 10, «Місцезнаходження (податкова адреса) продавця» - вулиця Фанерна, буд. 4, оф. 302, Дніпровський р-н, м. Київ, 02160.

У відповідь в ті ж самі дні позивач отримав електронні квитанції № 1, датовані відповідно 12.06.2015 року і 13.06.2015 року, з Центрального порталу прийому звітності ДФС України щодо неприйняття документів (тобто, зазначених податкових накладних) з причини наявності в усіх випадках однакової помилки: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом ДПС України від 10.04.2008 року № 233, а саме: - для платника ЄДРПОУ: `38139130`, код ДПІ: `2633`, не укладено Договір про визнання електронної звітності».

На підтвердження наведеного позивачем до матеріалів позову додані роздруківки електронної квитанції № 1 від 12.06.2015 року та електронних квитанцій № 1 від 13.06.2015 року, в текстах яких містяться відомості про конкретні номер і дату податкових накладних, за наслідками надсилання яких сформувалися такі квитанції.

Вважаючи такі дії відповідача щодо неприйняття електронних податкових накладних для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних безпідставними та такими, що порушують законні права та інтереси ТОВ «Охоронна агенція Багіра» і його контрагентів, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що у відповідача не було законних підстав для не реєстрації податкових накладних, поданих позивачем в електронному вигляді, в Єдиному реєстрі, оскільки повідомлення про розірвання договору про визнання електронних документів, укладеного між позивачем та контролюючим органом, складено та направлено після подання на реєстрацію позивачем податкових накладних.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Норми пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачають, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Таким чином, підставою для неприйняття податкових накладних є порушення вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. Цією нормою також визначено обов'язкові реквізити податкової накладної. Так, у податковій накладній, зокрема, має зазначатись місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку.

Положеннями пунктів 8 - 10 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, визначено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації продавцю видається квитанція в електронній формі у текстовому форматі, у якій зазначаються реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому Державною податковою службою, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про продавця, дата та час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис Державної податкової служби, підлягає шифруванню та надсилається продавцеві засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в Державній податковій службі.

Таким чином, обов'язковою умовою прийняття та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є наявність цифрового підпису.

Загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису визначені Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233.

Цією Інструкцією передбачено, що платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором про визнання електронних документів, примірна форма якого є додатком 1 до Інструкції.

Зі змісту вказаної примірної форми договору про визнання електронних документів слідує, що орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Як убачається із матеріалів справи, подані позивачем реєстри виданих та отриманих податкових накладних № 1 від 01.06.2015 року, № 2 від 01.06.2015 року, № 3 від 01.06.2015 року, № 4 від 01.06.2015 року, № 5 від 01.06.2015 року, № 6 від 01.06.2015 року, № 7 від 01.06.2015 року, № 8 від 01.06.2015 року, № 9 від 01.06.2015 року, № 10 від 01.06.2015 року (в тому числі податкова накладна № 1 від 01.06.2015 року відправлена 12.06.2015 року, а решта податкових накладних - 13.06.2015 року), не були прийняті контролюючим органом у зв'язку із відсутністю укладеного договору про визнання електронної звітності між позивачем та Державною фіскальною службою.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ «Охоронна агенція Багіра» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві з такими позовними вимогами: визнати протиправними дії податкової інспекції щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 року №040220151; зобов'язати податкову інспекцію виконувати умови договору від 09.02.2015 року №040220151 до моменту його припинення; зобов'язати податкову інспекцію приймати податкові документи в електронному вигляді, податкову звітність товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронна агенція Багіра», надіслані засобами телекомунікаційного зв'язку.

Окружним адміністративним судом міста Києва, за результатами розгляду вказаної справи № 826/14872/15, винесена постанова від 26.11.2015 року, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 року, та яка в силу приписів ч.3 і 5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набрала законної сили.

Так, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2015 року позовні вимоги ТОВ «Охоронна агенція Багіра» в частині визнання протиправними дій ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 року № 040220151, задоволені.

Окружним адміністративним судом міста Києва під час розгляду справи № 826/14872/15 встановлено, що розірвання договору від 09.02.2015 року № 040220151 відбулося за ініціативою контролюючого органу з підстави наявності у ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві інформації про відсутність товариства за місцезнаходженням. Однак, така інформація не відповідала офіційним відомостям наявним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відносно ТОВ «Охоронна агенція Багіра». З огляду на викладене, дії ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (як такої, що ініціювала факт встановлення відсутності позивача за місцезнаходженням шляхом складання зазначених довідок та направлення державному реєстратору повідомлення за формою № 18-ОПП) та ДФС України (оскільки за ініціативи останньої було розірвано договір про визнання електронних документів, а також не прийнято договір про визнання електронних документів від 13.07.2015 року № 13072015) щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 09.02.2015 року №040220151 з підстав відсутності ТОВ «Охоронна агенція Багіра» за місцезнаходженням, були визнані протиправними.

Отже, як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржувані відповідачем постанові від 19 травня 2016 року, факт протиправності розірвання договору №040220151 про визнання електронних документів, укладеного 09.02.2015 року був встановлений в судовому порядку та доказуванню в межах розгляду цього спору не підлягає, а тому договір про визнання електронних документів від 09.02.2015 року № 040220151 не вважається таким, що розірваний у встановленому законодавством порядку, що відповідно продовжує свою дію.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції відповідачем не надано належних документальних доказів на підтвердження наявності у контролюючого органу правових підстав для неприйняття електронних податкових накладних позивача з підстави, що зазначена в квитанції № 1 від 12.06.2015 року та квитанціях № 1 від 13.06.2015 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки встановлено, що дії відповідача щодо неприйняття податкових накладних ТОВ «Охоронна агенція Багіра» № 1 від 01.06.2015 року, № 2 від 01.06.2015 року, № 3 від 01.06.2015 року, № 4 від 01.06.2015 року, № 5 від 01.06.2015 року, № 6 від 01.06.2015 року, № 7 від 01.06.2015 року, № 8 від 01.06.2015 року, № 9 від 01.06.2015 року, № 10 від 01.06.2015 року є протиправними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, і у суду відсутні підстави для висновків про допущення місцевим судом порушень норм процесуального чи матеріального права.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 травня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення цієї ухвали у повному обсязі.

Головуюча суддя: Л.О.Костюк

Судді: Н.П.Бужак

О.Г.Хрімлі

Повний текст ухвали складений: 08.08.2016 року

Головуючий суддя Костюк Л.О.

Судді: Хрімлі О.Г.

Бужак Н.П.