Справа № П/811/501/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2016 рокусправа № П/811/501/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А.

секретар судового засідання: Трахт К.О.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. імені Газети «Правда», 29, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. в справі № П/811/501/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Олександрійська ОДПІ), з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати протиправними та скасувати вимогу № 1518/19/11-26-08-00 від 15.04.2016 р. та рішення № 4, зареєстроване за № 1817/20/11-26-08-00 від 10.05.2016 р., в обґрунтування якого зазначено, що за результатами фактичної перевірки контролюючим органом складено акт від 07.04.2016 р. № 15/40-00/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки позивача щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, за наслідками якої сформовано, як вважає позивач, податкову вимогу № 1518/10/11-26-08-00 від 15.04.2016 р., якою від позивача вимагалось проведення у місячний термін процедури скасування реєстрації РРО з дня виявлення порушень. Вважаючи, що дана вимога винесена відповідачем з порушенням норм матеріального права, позивач вважає вимогу протиправною, як й рішення № 4, зареєстроване за № 1817/20/11-26-08-00 від 10.05.2016 р., прийняте на виконання вимоги № 1518/10/11-26-08-00 від 15.04.2016 р.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову, прийняти нове рішення про задоволення позову з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутністю представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.04.2016 р. Олександрійською ОДПІ проведено перевірку господарської одиниці - автомобільного газозаправочного пункту, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_2 Предметом перевірки було дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, за результатами якої складено акт (довідку) №15/40-00/НОМЕР_1 від 07.04.2016 р., за висновками якого встановлено порушення п. п. 1, 2, 3, 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265); п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004 р. № 637; п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України; п. 1 ч. 2 розділу ІІ, п. 3 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 р. № 417.

15.04.2016 р. відповідачем позивачу направлено лист № 1518/10/11-26-08-00 з попередженням про те, що у разі не виконання позивачем дій, визначених в п. 4.2-4.4 глави 4 розділу 2 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), скасування реєстрації даних РРО буде здійснено примусово за рішенням податкової інспекції.

Оскільки у оскаржуваному листі викладено висновки акту перевірки, яким встановлено факт застосуванням РРО не за сферою застосування, визначеною Державним реєстром РРО, суд першої інстанції дійшов висновку, що лист № 1518/10/11-26-08-00 від 15.04.2016 р. не є податковою вимогою, носить інформативний характер, не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України, а тому скасованим бути не може.

Також судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2016 р. Олександрійською ОДПІ прийнято рішення № 4 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого за № 1817/20/11-26-08-00.

На господарській одиниці позивачем здійснюється продаж скрапленого вуглеводного газу (СВГ), яким заповнюються баки автотранспорту. Заправка СВГ паливних балонів автотранспортних засобів здійснюється з резервуара-цистерни, розміщеної на території АГЗП, з використанням паливороздавальної колонки. При цьому фіскальні чеки, що друкувались РРО та видавались особам, що придбавали СВГ, не містять номера ПРК, через яку фактично здійснювалось відпускання пального, крім того не забезпечено роботу у єдиному нерозривному технологічному циклі, у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА та програмно-технологічних засобів управління ПРК.

Приймаючи до уваги, що АГЗП є різновидом АЗС, яка призначена для заправки автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом, на АГЗП повинні використовуватися ті РРО, застосування яких передбачено для сфери АЗС та які зазначені в графі 5 «Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)» Державного Реєстру РРО, а відповідно до п. 5 Державного Реєстру РРО, затвердженого наказом ДФС України від 29.10.2015 р. № 829, визначено спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС), в якому відсутня модель, яку використовує позивач, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість зазначеного рішення контролюючого органу, що обумовило відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Олександрійською ОДПІ проведено фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв господарської одиниці - автоматичного газозаправного пункту, що розташований у АДРЕСА_1, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, результати якої оформлено актом № 15/40-00/НОМЕР_1 від 07.04.2016 р., за висновками якого встановлено порушення пунктів 1, 2, 3, 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265); п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15.12.2004 р. № 637; п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України; п. 1 ч. 2 розділу ІІ, п. 3 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 р. № 417.

Зокрема, фактичною перевіркою встановлено, що на господарській одиниці здійснюється продаж скрапленого вуглеводного газу (СВГ), яким заповнюються баки автотранспорту. Заправка СВГ паливних балонів автомобілів здійснюється з резервуара-цистерни, що розміщена на території АГЗП, з використанням паливороздавальної колонки (ПРК). Фіскальні чеки, що друкувались РРО, не містять номеру ПРК, через яку здійснювався відпуск пального; не забезпечено роботу к єдиному нерозривному технологічному циклі, у режимі реєстрації відпуску пального ЕККА та програмно-технологічних засобів управління ПРК, що, на думку контролюючого органу, порушує Технічні вимоги до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій. При проведенні розрахункових операцій при продажу СВГ на АГЗП використовувався РРО (МІNI-500.02 МЕ), сфера застосування якого не відповідає вимогам Державного реєстру РРО, затвердженого наказом ДФС України від 29.10.2015 р. № 829.

За наслідками перевірки 15.04.2016 р. відповідачем позивачу направлено лист № 1518/10/11-26-08-00 з повідомленням про необхідність в місячний термін проведення процедури скасування реєстрації РРО (з дня виявлених порушень). Крім того, листом попереджено позивача про те, що у разі невиконання позивачем дій, визначених в п. 4.2-4.4 глави 4 розділу 2 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), скасування реєстрації даних РРО буде здійснено примусово за рішенням контролюючого органу.

10.05.2016 р. Олександрійською ОДПІ прийнято рішення № 4 про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій, зареєстрованого за № 1817/20/11-26-08-00.

Спірним питанням в даній справі є правомірність застосування позивачем РРО МІNI-500.02 МЕ на АГЗП.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулює Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За приписами п. 1 та п. 3 ст. 3 цього Закону суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням

зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Як встановлено ст. 12 цього Закону, на території України у сферах, визначених цим Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті реєстратори розрахункових операцій вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Згідно зі ст. 13 цього Закону вимоги щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення щодо застосування РРО містить й Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затверджений наказом Міндоходів від 28.08.2013 р. № 417, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 417).

Відповідно до розділу ІІІ «Порядок застосування РРО» Порядку № 417 на території України у сферах, визначених Законом, дозволяється реалізовувати та застосовувати лише ті РРО вітчизняного та іноземного виробництва, які включені до Державного реєстру РРО та конструкція і програмне забезпечення яких відповідає конструкторсько-технологічній та програмній документації виробника.

Порядок застосування РРО поширюється на РРО, які зареєстровані в установленому порядку.

РРО може застосовуватись тільки в тій господарській одиниці, яка зазначена в реєстраційному посвідченні, відповідно до сфери застосування, установленої Державним реєстром РРО, та за наявності договору про технічне обслуговування та ремонт РРО.

Суб'єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані, зокрема, застосовувати РРО, включені до Державного реєстру РРО, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Технічні вимоги до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, що є додатком 7 до протокольного рішення Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27 червня 2002 р. №13, встановлюють перелік додаткових вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій - спеціалізованими електронними контрольно-касовими апаратами (далі - ЕККА), що призначені для реєстрації на автозаправних станціях (далі - АЗС) продажу пального (бензину, дизельного пального, скрапленого газу тощо), супутніх товарів і послуг.

За вказаними Технічними вимогами ЕККА повинен відповідати цим вимогам і Вимогам щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. N 199.

Відповідно до п. 15 вказаних вимог у режимі реєстрації відпускання пального ЕККА повинен забезпечувати у єдиному нерозривному технологічному циклі: управління відпусканням пального; реєстрацію об'єму (в літрах) та вартості (у гривнях) відпущеного пального кожного найменування окремо за готівковою та кожною безготівковою формами оплати; відображення на індикаторі оператора стану кожного роздавального крана ПРК (робочий, аварійний), а також для кожної замовленої дози - поточної інформації про об'єм відпущеного пального (у літрах) через цей роздавальний кран: дебетувати платіжних карток; друкування чеків установленої форми, які додатково містять номери ПРК, через які здійснювалося відпускання пального, об'єм (в літрах) і вартість (у гривнях) фактично відпущеного пального.

Не є спірним питанням, що при проведенні розрахункових операцій при продажі СВГ на АГЗП позивачем використовується РРО (МІNI-500.02 МЕ).

Відповідно до Державного реєстру РРО, затвердженого наказом ДФС України від 29.10.2015 р. № 829, сферою застосування РРО МІNI-500.02 МЕ є торгівля, громадське харчування та сфера послуг.

Крім того, з реєстраційного посвідчення № НОМЕР_2, виданого Олександрійською ОДПІ, вбачається, що контролюючим органом 21.11.2011 р. проведено реєстрацію реєстратора розрахункових операцій МІNI-500.02 МЕ, що призначений для використання в господарській одиниці - автомобільний газозаправний пункт, що розташований в АДРЕСА_1; сфера застосування РРО - торгівля (а.с. 52).

Разом з тим, пунктом 5 Державного реєстру РРО визначено спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС), серед яких МІNI-500.02 МЕ, який використовує позивач, відсутній.

Нормативне визначення терміну «автомобільний газозаправний пункт» (АГЗП) міститься у п. 1.2 Інструкції щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженою наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06.12.2005 р. № 376.

Так, автозаправна станція (АЗС) - комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі - автотранспорт);

стаціонарний автомобільний газозаправний пункт - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із стаціонарних резервуарів ємністю відповідно до Правил безпеки систем газопостачання ДБН В.2.5-20-2001 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Газопостачання" (далі - ДБН В.2.5-20-2001);

тимчасовий автомобільний газозаправний пункт - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із автогазозаправника заводського виготовлення з резервуаром ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001.

Інструкція про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводних скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 р. № 332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.04.2003 р. за № 331/7652 (далі по тексту -Інструкція № 332), встановлює єдиний порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності.

Згідно з пп. 6.3.14 Інструкції № 332 паливороздавальні колонки, що встановлені на комерційних АГЗС, мають функціонувати в системі з реєстратором розрахункових операцій, тип якого включено до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Протокольним

рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом при Кабінеті Міністрів України від 26 грудня 2002 року N 14 (далі - Протокольне рішення).

Реєстратори розрахункових операцій, що застосовуються, повинні відповідати технічним вимогам, що висуваються до спеціалізованих електронно-касових апаратів для автозаправних станцій, установлених додатком 7 до Протокольного рішення.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.2, 9.3 Інструкції №332 на АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою №14-ГС. Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно: визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок; вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об'єм СВГ; роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну; передають по зміні залишок грошових коштів.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що АГЗП є різновидом АЗС, яка призначена для заправки автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом, що узгоджується зі змістом ДБН В.2.5.-20-2001 та наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285 «Про затвердження Правил безпеки систем газопостачання», у зв'язку з чим на АГЗП повинні використовуватися ті РРО, застосування яких передбачено для сфери АЗС, та які зазначені в графі 5.«Спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати для автозаправних станцій (АЗС)» Державного реєстру РРО.

За приписами п. 1 глави 4 розділу ІІ Порядку № 417 реєстрація РРО діє до дати скасування реєстрації РРО, яке відбувається у випадках, якщо РРО застосовується не за сферою застосування, визначеною Державним реєстром РРО (пп. 4).

Оскільки актом фактичної перевірки встановлено застосування позивачем РРО не за сферою застосування, є обґрунтованим рішення № 4 Олександрійської ОДПІ про скасування реєстрації реєстратора розрахункових операцій.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування вимоги № 1518/19/11-26-08-00 від 15.04.2016 р., колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище, контролюючим органом за наслідками фактичної перевірки 15.04.2016 р. позивачу направлено лист № 1518/10/11-26-08-00 з повідомленням про необхідність в місячний термін проведення процедури скасування реєстрації РРО (з дня виявлених порушень). Крім того, листом попереджено позивача про те, що у разі невиконання позивачем дій, визначених в п. 4.2-4.4 глави 4 розділу 2 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), скасування реєстрації даних РРО буде здійснено примусово за рішенням контролюючого органу.

Згідно з п. 5 глави 4 розділу ІІ Порядку № 417 орган доходів і зборів за місцем реєстрації РРО не пізніше одного місяця з дня виникнення підстав для скасування реєстрації РРО, визначених у підпунктах 4-10 пункту 1 цієї глави, приймає рішення про скасування реєстрації РРО у разі, якщо суб'єктом господарювання не подано заяву про скасування реєстрації та такі підстави залишилися актуальними.

Відтак, направлення листа позивачу з повідомленням про необхідність проведення процедури скасування реєстрації РРО (з дня виявлених порушень) обумовлено встановленими в ході фактичної перевірки порушеннями. Даний лист також містить попередження суб'єкта господарювання про правові наслідки неподання заяви про скасування реєстрації РРО.

За приписами пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Вказаним листом, який позивач вважає податковою вимогою, не вимагалось від платника податків погашення суми податкового боргу.

Отже, з урахуванням законодавчо встановленого терміну «податкова вимога», приведеного вище, є правильним висновок суду першої інстанції, що даний лист носить інформативний характер та не є податковою вимогою та рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні КАС України.

Доводи апелянта щодо відмінності АГЗП від АЗС, що обумовлює правомірність застосування РРО МІNI-500.02 МЕ, спростовуються приведеними вище висновками суду апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затверджену наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв'язку України, Мінекономіки України, Держспвоживстандарту України від 20.05.2008 р. № N 281/171/578/155, яка регламентує діяльність АЗС і не містить в собі посилання на АГЗП, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дана інструкція регулює порядок організації та виконання робіт, пов'язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти (далі - нафта) і

нафтопродуктів, а не газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту.

Крім того, є необґрунтованими доводи позивача щодо підміни понять «реєстратор розрахункових операцій» на «електронний контрольно-касовий апарат».

Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний

контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

електронний контрольно-касовий апарат - реєстратор розрахункових операцій, який додатково забезпечує попереднє програмування найменування і ціни товарів (послуг) та облік їх кількості, друкування розрахункових та інших звітних документів. У цьому Законі до електронних контрольно-касових апаратів відносяться також торговельні автомати або інше подібне устаткування, що призначене для операцій з продажу товарів (послуг) без видачі покупцю чека, іншого звітного документа за готівкові кошти чи їх замінники - жетони, картки платіжних систем або інші замінники грошей, без участі фізичної особи, яка контролює здійснення оплати таких товарів (послуг) (стаття 2).

Тобто, електронний контрольно-касовий апарат є різновидом реєстратора розрахункових операцій, відповідно, доводи апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 11, 159, 160, 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. в справі № П/811/501/16 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 р. в справі № П/811/501/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 10.08.2016 р.

Головуючий: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко