Справа № 826/27496/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 серпня 2016 року № 826/27496/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКОН"
до 1) Державної фіскальної служби України 2) Головного управління ДФС у м. Києві 3) Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання незаконними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання незаконними та скасування рішень від 09.06.2015 № 14539/10/26-58-11-02-18, від 21.08.2015 № 12957/10/26-15-11-03-11, від 19.10.2015 № 21980/6/99-99-11-02-02-15, зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-3 протиправно, а саме: з перевищенням владних повноважень не прийняв податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, яка була подана засобами поштового зв'язку. Також, позивач не погоджується з рішеннями відповідача-2 та відповідача-1, які буди прийняті за результатами розгляду скарг товариства на рішення відповідача-3 щодо неприйняття вищевказаної податкової звітності.

Представник позивача у судовому засіданні 14.04.2016 підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідачів-1,2 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що Головне управління ДФС у м. Києві та Державна фіскальна служба України, приймаючи рішення про залишення скарги ТОВ "АСКОН" без задоволення, діяли у межах та спосіб передбачений чинним законодавством України.

Представник відповідача-3 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що з 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VІІІ, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема у частині подання звітності з податку на додану вартість, а саме: встановлено, що податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. ТОВ "АСКОН" подало до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року як за допомогою засобів електронного зв'язку, так і за допомогою засобів поштового зв'язку. У зв'язку з чим, податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2015 року, яка була подана за допомогою засобів електронного зв'язку, була прийнята та зареєстрована. Водночас, подання позивачем податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2015 року за допомогою засобів поштового зв'язку суперечить пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, що стало наслідком повідомлення позивача про неприйняття такої декларації.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,

В С Т А Н О В И В:

12.01.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "АСКОН" та Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві було укладено договір про визнання електронних документів за реєстраційним №, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу державної посадкової служби засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

05.06.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" направило до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року з додатками, а саме:

- за допомогою засобів поштового зв'язку, що підтверджується копією фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта»: дата 05.06.2015, час: 16:06:00, №6145;

- за допомогою засобів електронного зв'язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФС України (даний факт зазначається позивачем у позовній заяві та відповідачем-3 у письмових запереченнях на позовну заяву).

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві листом № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015 повідомила товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" про те, що згідно пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством, отже починаючи з першого звітного періоду 2015 року (січень/І квартал), податкова звітність з податку на додану вартість подається до контролюючого органу всіма платниками податку виключно в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Отримана ДПІ 08.06.2015, засобами поштового зв'язку, податкова декларація з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року подана всупереч пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України, а саме: непередбачено подання декларації з податку на додану вартість у паперовому вигляді. Відповідно до статті 50 Податкового кодексу України лише до закінчення терміну подання звітності можливе подання «звітної нової» декларації з податку на додану вартість, а по закінченню граничного терміну подання даної звітності платник податків має право подати «уточнюючу» декларацію за відповідний звітний період. ТОВ "АСКОН" в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб подано податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року вхідний реєстраційний №. У зв'язку з чим, декларація подана засобами поштового зв'язку, згідно статтей 49 та 50 Податкового кодексу України вважається не прийнятою.

Не погоджуючись з прийнятим Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві рішенням № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, відповідно до статті 56 Податкового кодексу України.

Рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 21.08.2015 №12957/10/26-15-11-03-11 та Державної фіскальної служби України від 19.10.2015 № 21980/6/99-99-11-02-02-15 залишено без змін рішення № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015, а скарги ТОВ "АСКОН" - без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН", не погоджуючись з такою позицією відповідачів, звернулося з відповідним позовом до суду.

Згідно із частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно із вимогами пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 №71-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015) були внесені змін до Податкового кодексу України, зокрема пункт 49.4 доповнено абзацом другим такого змісту: "Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством".

В пункті 1 розділу ІІ Інструкції з підготовки подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом державної податкової адміністрації України 10.04.2008 № 233, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2008 p. за N320/15011 (Далі - Інструкція № 233), платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

В пункті 49.9 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом. За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою.

Згідно із пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до статті 50 Податкового кодексу України, якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що податкова декларація вважається прийнятою виключно за умови її відповідності статтями 48 і 49 Податкового кодексу України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 05.06.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" направило до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року з додатками як за допомогою засобів електронного зв'язку, так і за допомогою засобів поштового зв'язку.

Податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2015 року з додатками, яка була подана позивачем за допомогою засобів електронного зв'язку, була прийнята та зареєстрована за №, що підтверджується наданим відповідачем-3 скріншотом робочого столу з податковою інформацією стосовно ТОВ "АСКОН".

В той же час, податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2015 року, яка була подана за допомогою засобів поштового зв'язку, не була прийнята відповідачем-3, оскільки непередбачено подання декларації з податку на додану вартість у паперовому вигляді, крім того, податкова звітність з податку на додану вартість за травень 2015 року вже була прийнята та зареєстрована в базі даних податкового органу.

У зв'язку з чим, Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві листом № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015 повідомила товариство з обмеженою відповідальністю "АСКОН" про те, що податкова декларація з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року подана всупереч пункту 49.4 статті 49, статті 50 Податкового кодексу України та вважається не прийнятою.

Суд, проаналізувавши норми податкового законодавства та дослідивши матеріали справи і спірне рішення відповідача-3, оформлене у вигляді листа № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015, дійшов висновку, що Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві, приймаючи вищевказане рішення, діяла в межах правового поля, що свідчить про правомірність даного рішення.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази щодо порушення Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві прав та інтересів ТОВ "АСКОН", зокрема щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2015 року з причин, не визначених статтею 49 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015 та зобов'язання відповідача-3 вчинити дії.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про результати розгляду первинної від 21.08.2015 №12957/10/26-15-11-03-11 та рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду повторної скарги від 19.10.2015 № 21980/6/99-99-11-02-02-15 суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Пунктом 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів. Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із пунктом 56.8 статті 56 Податкового кодексу України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Відповідно до пункту 1 розділу VIII Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 21 жовтня 2015 року N 916, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2015 р. за N 1617/28062 (далі - Порядок № 916), за результатами проведення процедури адміністративного оскарження контролюючим органом приймається рішення. Рішення оформляються на бланку контролюючого органу, який розглянув скаргу.

Згідно із пунктом 1 розділу IX Порядку № 916, контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

Відповідно до пункту 2 розділу IX Порядку № 916, за результатами розгляду скарги контролюючий орган приймає одне з таких рішень:

1) повністю задовольняє скаргу платника податків та скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується;

2) частково задовольняє скаргу платника податків та в окремій частині скасовує рішення контролюючого органу, яке оскаржується;

3) залишає скаргу без задоволення, а рішення контролюючого органу, яке оскаржується, без змін;

4) зменшує (збільшує) суму грошового зобов'язання.

В пункті 3 розділу IX Порядку № 916 зазначено, що рішення про результати розгляду скарги складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин:

1) у вступній частині рішення зазначаються: найменування платника податків - юридичної особи або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податків; дата отримання скарги (дата і номер визначаються за даними реєстраційної картки або журналу реєстрації вхідної кореспонденції);

2) описова частина рішення має містити: дату і номер рішення контролюючого органу, яке було оскаржено платником податків; вимоги, зазначені у скарзі платника податків, та стислий зміст його позиції; стислий виклад обставин, встановлених перевіркою, та докази, на яких ґрунтуються висновки контролюючого органу;

3) у мотивувальній частині рішення вказуються: результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення; мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, або мотиви, з яких висновки контролюючого органу, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково; посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги;

4) у резолютивній частині рішення зазначається висновок про повне чи часткове задоволення скарги або про залишення скарги без задоволення.

У рішенні про результати розгляду скарги також зазначається про право особи, яка подала скаргу, у разі її незгоди з прийнятим рішенням оскаржити таке рішення до контролюючого органу вищого рівня у строки, визначені законодавством, або в судовому порядку.

Згідно із пунктом 5 Порядку № 916, рішення за результатами розгляду скарги платника податків приймає керівник контролюючого органу (заступник керівника). Оригінал рішення після зазначення реєстраційного номера вихідної кореспонденції надсилається (надається) платнику податків. Рішення вважається надісланим (наданим) юридичній особі - платнику податків, якщо його вручено посадовій особі або уповноваженій особі такої юридичної особи - платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків. Рішення вважається надісланим (наданим) фізичній особі - платнику податків, якщо його вручено особисто фізичній особі або її законному представнику під розписку чи надіслано листом з повідомленням про вручення на адресу, зазначену у скарзі як адреса, на яку необхідно надіслати рішення за результатами розгляду скарги, а у разі незазначення такої адреси в скарзі - на податкову адресу платника податків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржив в адміністративному порядку рішення Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС в м. Києві № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015, згідно якого податкова декларація з податку на додану вартість за звітний (податковий) період травень 2015 року, подана засобами поштового зв'язку, вважається не прийнятою.

Рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 21.08.2015 №12957/10/26-15-11-03-11 та Державної фіскальної служби України від 19.10.2015 № 21980/6/99-99-11-02-02-15 залишено без змін рішення № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015, а скарги ТОВ "АСКОН" - без задоволення.

Як вбачається із спірних рішень, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державна фіскальна служба України, приймаючи рішення за результатами розгляду скарг, досліджували докази та керувалися нормами чинного податкового законодавства України.

Відтак, суд дійшов висновку, що Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державна фіскальна служба України прийняли спірні рішення в межах наданих повноважень та в межах правового поля, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Крім того, зазначені позовні вимоги являються похідними від скасування рішення № 14539/10/26-58-11-02-18 від 09.06.2015, яке судом визнано правомірним.

З урахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

ОСОБА_1