Справа № 2а/2470/3400/11
Суддя: Ватаманюк Руслан Васильович
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 р. м. Чернівці Справа №2а/2470/3400/11

Чернівецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Ватаманюка Р.В.;

секретаря судового засідання Антонюка О.В.;

за участю:

позивача ОСОБА_1 (посвідчення від 10.11.2011р. №24);

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 8.12.2011р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції про скасування постанови.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 12.12.2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (далі-позивач) просив суд визнати протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції (далі-відповідач) щодо відкриття виконавчого провадження № 29160005 від 10.10.2011 року.

В обґрунтування позовної вимоги зазначив, що при прийнятті спірної постанови відповідач не врахував вимоги чинного законодавства, а саме Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»вiд 09.07.2003р. № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно ч. 15 ст. 106 Закону № 1058 фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються. (а.с. 3).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що спірне рішення прийняв на виконання спільного наказу Міністерства юстиції України та Пенсійного фонду України від 17.04.2004 року №25/5/39.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали адміністративної справи суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

27 листопада 2011 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2011 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження про стягнення боргу в розмірі 1 288, 80 грн. згідно вимоги № Ф-2484 від 1.04.2011 року виданої УПФУ в Шевченківському районі м. Чернівці (а.с. 4-5).

Приведене повністю підтверджується письмовими доказами як містяться в справі.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Усі закони мають вищу юридичну силу, яка полягає у тому, що: ніхто, крім органів законодавчої влади, не може приймати закони, змінювати чи скасовувати їх; лише Конституційний Суд України може визнати закон України чи його окреме положення неконституційним; усі інші нормативно-правові акти повинні видаватися відповідно до законів; у разі колізій між нормами закону і підзаконного нормативно-правового акту діють норми закону.

Тому суд, вважає безпідставними посилання представника відповідача на підзаконний нормативно-правовий акт (спільний наказ Міністерства юстиції України та Пенсійного фонду України від 17.04.2004 року №25/5/39), а застосовує в спірних правовідносинах правові акти, які мають вищу юридичну силу (КАС України, Конституцію України, Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно ч. 15 ст. 106 Закону № 1058 фінансові санкції (штраф, пеня) та адміністративні стягнення, а також примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування, не застосовуються.

Позивач, являється фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності, який обрав особливий спосіб оподаткування, тому примусові стягнення органами виконавчої служби за несплату внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, до нього не застосовуються. Приймаючи спірне рішення відповідач не врахував вказану норму закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням встановлених обставин, аналізу вимог законів та підзаконних актів, що регулюють спірні правовідносини суд вважає за доведенні обставини на які посилається позивач, в той час як відповідач не надав достатніх та належних доказів правомірності прийнятого рішення, тому суд вважає, що приймаючи спірні рішення він діяв в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 162 КАС України, належним способом захисту порушеного права позивача, буде визнання спірного рішення протиправним та його скасування, що відповідає повноваженням суду при вирішенні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Тому слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати судовий збір в сумі 28.23 грн. з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.10.2011 року серії ВП № 29160005.

3. Присудити на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 28.23 грн. (судовий збір), які підлягають обовязковому стягненню органами Державної казначейської служби України із Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в Вінницький апеляційний адміністративний суд через Чернівецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову складено в повному обсязі 13 грудня 2011 року.

Суддя Р.В. Ватаманюк