Справа № 826/25656/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 серпня 2016 року письмове провадження № 826/25656/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Арсірія Р.О., суддів Кузьменка В.А., Огурцова О.П. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовомОСОБА_1
до треті особиМіністерства юстиції України Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України Головного сервісного центру МВС України Головне управління Національної поліції в Черкаській області Державне підприємство «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України
прозобов'язати вчинити дії

До окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1 або МЮУ), Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України (далі - відповідач 2 або Департамент), в якому просила суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не закриття виконавчого провадження ВП № 40786538, яке було відкрите постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим від 18.11.2013 року.

2. Зобов'язати відповідача 1 закрити виконавче провадження ВП № 40786538, яке було відкрите постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим від 18.11.2013 року.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим про розшук майна боржника від 24.02.2014 року (ВП № 40786538).

4. Зобов'язати відповідача 2 повернути ОСОБА_1 автомобіль HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане 24.09.2013 року Києво-Святошинським РЕВ ДАІ ГУ МВС України в Київській області, що належить на праві власності ОСОБА_1, який був затриманий 08.09.2015 року працівниками ВДАІ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області та перебуває на тимчасовому зберіганні на спеціальному майданчику в Черкаській області, м. Умань.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що внаслідок протиправної бездіяльності відповідачів, позивач позбавлена можливості повернути у своє користування вилучений у неї транспортний засіб, чим порушені її права та законні інтереси.

Ухвалою суду від 01.03.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів були залучені Головне управління Національної поліції в Черкаській області (далі - третя особа 1 або ГУ Нацполіції в Черкаській області) та Державне підприємство «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України (далі - третя особа 2 або ДП «Черкаси-Інформ-Ресурси»). Також, судом було ухвалено викликати в судове засідання представника Управління безпеки дорожнього руху для вирішення питання щодо заміни Департаменту державної автомобільної інспекції МВС України його правонаступником.

Представник відповідача 1 подав суду клопотання про виключення відповідача 1 зі справи як неналежного відповідача, вважаючи, що відповідачем у даній справі має бути Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції, який відкривав виконавче провадження відносно позивача та виносив постанову про розшук майна боржника.

Представник третьої особи 1 подав суду клопотання про виключення третьої особи 1 зі складу третіх осіб у справі, оскільки їй не підпорядковуються арешт майданчики та до її особового складу не відноситься працівник, який здійснював вилучення транспортного засобу позивача.

Через канцелярію суду представником позивача 06.04.2016 року подана уточнена позовна заява, в якій він просив суд про наступне:

1. Визнати протиправною бездіяльність МЮУ щодо не закриття виконавчого провадження ВП № 40786538, яке було відкрите постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим від 18.11.2013 року.

2. Зобов'язати МЮУ закрити виконавче провадження ВП № 40786538, яке було відкрите постановою Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим від 18.11.2013 року.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим про розшук майна боржника від 24.02.2014 року (ВП № 40786538).

4. Зобов'язати Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України повернути ОСОБА_1 автомобіль HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, видане 24.09.2013 року Києво-Святошинським РЕВ ДАІ ГУ МВС України в Київській області, що належить на праві власності ОСОБА_1, який був затриманий 08.09.2015 року працівниками ВДАІ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області та перебуває на тимчасовому зберіганні на спеціальному майданчику в ДП «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України (м. Умань).

Управлінням безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України листом від 31.03.2016 року № 1960/20/10-2016 повідомлено суд про неможливість бути відповідачем у справі, оскільки Управління не є правонаступником Департаменту Державтоінспекції МВС України.

Судом залучено до участі у справі в якості відповідача Головний сервісний центр МВС України.

Керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неприбуттям у судове засідання представників відповідачів 1,2 та третіх осіб, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позиції сторін, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого 24.09.2013 року Києво-Святошинським РЕВ ДАІ ГУ МВС України в Київській області, позивач є власником автомобіля HYUNDAI ACCENT, 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Державним виконавцем Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим, на підставі постанови ВДАІ для обслуговування адміністративної території м. Київ від 06.10.2013 року № АА2 005785 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн., видано постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2013 року № ВП № 40786538, якою боржнику (позивач у справі) надано семиденний строк для добровільного виконання рішення. Доказів направлення зазначеної постанови позивачу як боржнику у виконавчому провадженні відповідачами суду не надано.

В подальшому, державним виконавцем Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим було винесено постанову про розшук майна боржника від 24.02.2014 року № ВП № 40786538, якою оголошено розшук автотранспорт боржника, а саме: HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1). Доказів направлення зазначеної постанови позивачу як боржнику у виконавчому провадженні відповідачами суду не надано.

Згідно повідомлення ВРЕВ ДАІ м. Сімферополь від 06.03.2014 року № 11/4-1993 на зазначений транспортний засіб накладено обмеження: розшук та затримання.

08.09.2015 року ІДПС ВДАІ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області старшим прапорщиком міліції ОСОБА_3 відповідно до статті 265-2 КУпАП було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) 103626, чорного кольору, що належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), шляхом блокування або доставляння для зберігання на спеціальний майданчик у зв'язку з виконавчим провадженням, про що складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 1181.

Згідно квитанції від 15.09.2015 року № 6518000, ОСОБА_1 сплачено штраф у розмірі 510,00 грн.

З огляду на зазначене, з метою з'ясування місця перебування автомобіля, підстав його вилучення та з метою повернення, позивач зверталась зі зверненнями до Міністерства юстиції України, МВС України, Президента України.

Листом від 16.10.2015 року МЮУ повідомило ОСОБА_1 про те, що з об'єктивних причин (у зв'язку з окупацією) відсутня можливість витребувати у посадових осіб органів державної виконавчої служби АР Крим інформації щодо стану виконання рішень суду, інших органів (посадових осіб), що перебувають на виконанні в даних органах державної виконавчої служби та вжити відповідних заходів реагування до вказаних осіб.

Листом від 17.02.2016 року № 20/М-2 Управлінням превентивної діяльності ГУ Нацполіції в Черкаські області, повідомило ОСОБА_1 про те, що на даний час автомобіль зберігається на спеціальному майданчику державного підприємства «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Ленінградське шосе, 12.

Судом до державного підприємства «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України було скеровано судовий запит від 11.04.2016 року № 826/25656/14 про надання інформації про те, чи перебуває відповідний автомобіль на спеціальному майданчику підприємства, а також пояснення щодо правомірності тримання автомобіля на майданчику з посиланням на докази та чинну нормативну базу і пояснення з приводу необхідних підстав повернення власнику автомобіля у своє володіння.

Листом від 18.04.2016 року № 26/1-85 ДП «Черкаси-Інформ-Ресурси» МВС України повідомило суд, що відповідний автомобіль знаходиться на його спеціальному майданчику та не заперечує щодо повернення тимчасово затриманого транспортного засобу за умови сплати витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням автомобіля.

Вважаючи вилучення транспортного засобу протиправним, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом за захистом та відновленням своїх прав.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), в редакції на момент відкриття спірного виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини 1 статті 6 Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 статті 11 Закону).

Державний виконавець, зокрема: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (частина 2 статті 11 Закону).

Відповідно до частини 1, пункту 6 частини 2 статті 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 5 статті 213 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції на момент накладення на позивача штрафу) справи про адміністративні правопорушення розглядаються, крім іншого, органами внутрішніх справ, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до частин 1-3, 5 статті 25 Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (частина 1 статті 27 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (частина 1 статті 31 Закону).

Таким чином, боржник повинен бути повідомлений про відкриття виконавчого провадження з метою реалізації своїх прав та зобов'язань у виконавчому провадженні.

У свою чергу, державний виконавець повинен пересвідчитися перед початком примусового стягнення та здійснення інших виконавчих дій, що боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, строк добровільного виконання рішення минув тощо.

Як вже зазначалося, з матеріалів справи судом встановлено, що державним виконавцем Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим, на підставі постанови ВДАІ для обслуговування адміністративної території м. Київ від 06.10.2013 року № АА2 005785 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510,00 грн., видано постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.11.2013 року № ВП № 40786538, якою боржнику (позивач у справі) надано семиденний строк для добровільного виконання рішення.

В той же час, доказів направлення зазначеної постанови позивачу як боржнику у виконавчому провадженні відповідачами суду не надано, що вказує на відсутність доказів обізнаності позивача про наявність відкритого відносно неї виконавчого провадження та необхідності добровільного виконання рішення (сплати штрафу).

Відповідно, наведене вказує на фактичну відсутність у державного виконавця правових підстав для початку примусового виконання рішення (постанови ВДАІ для обслуговування адміністративної території м. Київ від 06.10.2013 року № АА2 005785).

Згідно пункту 4 частини 1 статті 32 Закону, заходами примусового виконання рішень є інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до частин 1-2 статті 40 Закону, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Таким чином, законодавець передбачив, що в разі необхідності, державний виконавець може оголосити розшук транспортних засобів, але при цьому, повинен виконати ряд дій, а саме з'ясувати у власника, або органу державної реєстрації про наявність та належність транспортних засобів, їх місце знаходження та прийняти всі міри по виконанню рішення іншим шляхом, і тільки після цього, у разі необхідності, якщо місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника невідоме, може оголосити розшук транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до пункту 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Незважаючи на відсутність на те правових підстав, державним виконавцем Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим було винесено постанову про розшук майна боржника від 24.02.2014 року № ВП № 40786538, якою оголошено розшук автотранспорт боржника, а саме: HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1). Доказів направлення її копії позивачу також відповідачами суду не надано.

В той же час, відповідачами до суду не було надано доказів про необхідність застосування даної дії, у чому саме полягала така необхідність, не надано доказів щодо вартості транспортного засобу з метою оцінки співмірності дії державного виконавця з заборгованістю та доцільністю їх виконання.

Також, відповідачами не надано суду доказів виконання державним виконавцем вимог пункту 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для винесення державним виконавцем Залізничного ВДВС Сімферопольського МУЮ АР Крим постанови про розшук майна боржника від 24.02.2014 року № ВП № 40786538 та відповідно, про її протиправність і необхідність скасування.

Крім того, суд вважає, шо в даному випадку, виходячи з розміру штрафу у сумі 510,00 грн., оголошення розшуку транспортного засобу позивача є нелогічним та неспівмірним.

Більше того, на даний час, позивачем сплачено штраф у розмірі 510,00 грн., що свідчить про виконання постанови ВДАІ для обслуговування адміністративної території м. Київ від 06.10.2013 року № АА2 005785.

Таким чином, суд задовольняє вимогу позивача про визнання протиправною та скасування постанови Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим про розшук майна боржника від 24.02.2014 року (ВП № 40786538).

Відповідно, протиправним є затримання транспортного засобу HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) 103626, чорного кольору, що належить ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) та зберігання на спеціальному майданчику державного підприємства «Черкаси-Інформ-Ресурси» при МВС України за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Ленінградське шосе, 12.

В той же час, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення усіх інших заявлених позовних вимог, оскільки, по-перше, МУЮ не наділене повноваженнями закривати виконавчі провадження, відкриті іншими органами державної виконавчої служби; по-друге, вимога про зобов'язання Управління безпеки дорожнього руху Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України повернути ОСОБА_1 відповідний автомобіль заявлена некоректно, оскільки транспортний засіб на даний час знаходиться на спеціальному майданчику ДП «Черкаси-Інформ-Ресурси» МВС України; по-третє, такі позовні вимоги (№ 1,2,4), навіть у разі їх задоволення, не відновлять порушених прав позивача.

При цьому, для належного захисту порушених прав позивача, враховуючи скасування судом постанови про розшук майна боржника від 24.02.2014 року № ВП № 40786538, дане судове рішення є підставою для звернення до місцевого суду з позовом про витребування майна (транспортного засобу) з чужого незаконного володіння у порядку цивільного судочинства України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою чергу, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, належним чином не виконаний обов'язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим про розшук майна боржника від 24.02.2014 року (ВП № 40786538).

3.В іншій частині відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя Р.О. Арсірій

Судді О.П. Огурцов

ОСОБА_4