Справа № 826/2297/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19 липня 2016 року 14 год. 40 хв. № 826/2297/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства "Інфо-Мережа" до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) від 19 березня 2014 року у позові дочірнього підприємства "Інфо-Мережа" (надалі - позивач, ДП "Інфо-Мережа") до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - відповідач, ДПІ у Подільському районі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 листопада 2013 року № і № відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2014 року скасовано та прийнято нове рішення, яким визнано протиправними та скасовано вказані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 березня 2014 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи №826/2297/14 (далі - справа) між суддями, для нового розгляду та вирішення справи визначено суддю Данилишина В.М.

Відповідною ухвалою суду справу прийнято до провадження та її призначено до розгляду у судовому засіданні.

У ході нового судового розгляду справи представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому, на обґрунтування якого надано письмові докази, а представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із письмовими доказами на їх обґрунтування.

У відповідному судовому засіданні представники сторін заявили письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Зі змісту ухвали Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року вбачається, що рішення судів попередніх інстанцій у справі були скасовані у зв'язку з наступним: за результатами аналізу змісту норм п. 138.2 ст. 138, п. 198.3 і п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) суд касаційної інстанції дійшов висновку, що податкові наслідки у вигляді зменшення бази оподаткування податку на додану вартість та податку на прибуток на суму понесених витрат (у тому числі й по сплаті ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг) є правомірними за умови реального виконання господарської операції та наявності первинних документів, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

Однак, податковий орган може довести, що отримана платником податку податкова вигода є необґрунтованою. Так, податкова вигода може бути необґрунтованою, зокрема, якщо господарські операції між позивачем та його контрагентом не були реальними, а оформлялися лише документально.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо (у т.ч. товарно-транспортні накладні, сертифікати якості та ін.).

При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Також, податкова вигода може визнаватись необґрунтованою зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції не у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). Слід зазначити, що діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту, однак, податкова вигода не є самостійною діловою метою.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Крім того, слід зазначити, що підприємницька діяльність здійснюються суб'єктом господарювання на власний ризик, а відтак, у господарських правовідносинах учасники господарського обороту повинні проявляти розумну обачливість, адже наслідки вибору недобросовісного контрагента покладається на таких учасників. Так, належна податкова обачність, як законна передумова отримання податкової вигоди, з якої випливає, що сумлінним платникам податку необхідно подбати про підготовку доказової бази, яка б підтверджувала прояв належної обачності при виборі контрагента.

Суд касаційної інстанції зауважив, що для встановлення правильності відображення у податковому обліку господарських операцій позивача з його контрагентами судам слід: з'ясувати реальність задекларованих господарських операцій; встановити наявність ділової мети у розглядуваних операціях; підтвердити або спростувати добросовісність позивача, з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини (викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Булвес АД проти Болгарії"); оцінити дотримання учасниками господарської операції норм податкового законодавства щодо змісту та наслідків для податкового обліку відповідної операції. При цьому, порушення вимог податкового законодавства на будь-якому з наведених етапів є достатнім для висновку про невідповідність фактичних і задекларованих платником податку наслідків господарських операцій для податкового обліку.

Враховуючи позицію, викладену в ухвалі суду касаційної інстанції від 13 жовтня 2015 року, судом першої інстанції, у тому числі додатково, з'ясовує наступне.

Відповідачем у період із 02 по 10 жовтня 2013 року проведено перевірку позивача, за результатами якої 16 жовтня 2013 року складено акт №1585/26-56-22-01-03/33747001 про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань своєчасності та повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" (), ТОВ "Фалкон-2011" (), ТОВ "Ера-Промоушн" (), ТОВ "Торговий дім "Мультіпак" (), ТОВ "Галлія Світ" (), ТОВ "Альтекс-Ф" () за період з 01 серпня 2011 року по 30 квітня 2012 року (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого, позивачем в порушення вимог:

- норм пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток за півріччя 2012 року на загальну суму 1250096,90 грн.;

- норм п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) на загальну суму 1933564,20 грн., у тому числі по періодам: за жовтень 2011 року в сумі 221875,80 грн.; за листопад 2011 року в сумі 108663,40 грн.; за грудень 2011 року в сумі 201323,50 грн., за січень 2012 року в сумі 274244,30 грн.; за лютий 2012 року в сумі 334974,60 грн.; за березень 2012 року в сумі 292071,40 грн.; за квітень 2012 року в сумі 429956,40 грн.; за червень 2012 року в сумі 64699,20 грн.; за липень 2012 року в сумі 5755,60 грн.

На підставі цього акта перевірки відповідачем 11 листопада 2013 року прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми "Р":

- за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств на 1875145,40 грн., в тому числі за основним платежем - 1250096,90 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 625048,50 грн.

- за №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 2900346,30 грн., в тому числі за основним платежем - 1933564,20 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 966782,10 грн.

За результатами проведення процедури адміністративного оскарження в порядку ст. 56 ПК України, податкові повідомлення-рішення від 11 листопада 2013 року № і № залишені без змін.

Позивач, вважаючи вказані рішення податкового органу незаконними, звернувся до суду із позовом у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 11 листопада 2013 року № і № повністю.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Суд не погоджується з доводами представника позивача щодо наявності підстав для задоволення позову, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів та аналізу наступних норм і обставин.

Так, у ході розгляду справи судом з'ясовано, що висновок ДПІ у Подільському районі про завищення ДП "Інфо-Мережа" показників витрат і податкового кредиту за перевіряємий період за наслідками господарських операцій з контрагентами-постачальниками товарів (робіт, послуг) ґрунтується на наявній у ДПІ податковій інформації щодо неможливості проведення зустрічних звірок контрагентів позивача та про результати перевірок фінансово-господарської діяльності останніх (а саме: актах ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС №1769/22-8/35921554 від 22 травня 2013 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" з питань правомірності проведених господарських відносин з ПП "Хімінвест-2012" за період з 01.08.2011 р. по 30.09.2012 р. та ТОВ "МС-Фератус" за період з 01.02.2012 р. по 29.02.2012 р.", ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС №121/2240/37649519 від 19 червня 2013 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Фалкон-2011" (код за ) з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період з 01.03.2012 р. по 31.07.2012 р." та №149/2240/37649519 від 20 червня 2013 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Фалкон-2011" (код за ) з контрагентами, з якими платником задекларовані взаємовідносини за період з 15.06.2011 р. по 28.02.2012 р.", ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС стосовно ТОВ "Ера-Промоушн" №580/2220/33500258 від 14 червня 2012 року, ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС №01000/2202/36087463 від 11 жовтня 2012 року "Про результати невиїзної позапланової документальної перевірки ТОВ "ТД "Мультіпак", код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ "Фреш-Фрукт", за період з 01.12.2011 р. по 31.01.2012 р."; ДПІ у Дарницькому районі м. Києва ДПС №2064/2220/35261872 від 08 травня 2013 року "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Галлія Світ" () з питань взаємовідносин з ТОВ "Ювелірне підприємство "Фешн Стоун" () за період з 01.01.2012 р. по 31.07.2012 р., з 01.09.2012 р. по 30.09.2012 р."; Фастівської ОДПІ Київської області ДПС №210/22-36261344 від 16 листопада 2012 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "Альтекс-Ф" () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.06.2011 р. по 31.05.2012 р.").

Беручи до уваги висновки вказаних актів про не підтвердження результатів господарських операцій контрагентів з платниками податків-постачальниками/-покупцями відповідач в акті перевірки позивача дійшов висновку, що угоди, укладені між платником податків та його контрагентами не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов'язань перед позивачем, а лише для збільшення валових витрат та податкового кредиту останнього.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), видами діяльності ДП "Інфо-Мережа" є діяльність з неспеціалізованої оптової торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптової торгівлі молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, та ін.

Між ДП "Інфо-Мережа", як замовником/суборендарем/покупцем, та підприємствами ТОВ "У Сек'юріті Сервіс", ТОВ "Фалкон-2011", ТОВ "Ера-Промоушн", ТОВ "Торговий дім "Мультіпак", ТОВ "Галлія Світ" і ТОВ "Альтекс-Ф" як виконавцями/орендарями/постачальниками, було укладено ряд письмових договорів (далі - спірні договори), а саме:

- однотипних за змістом договорів за №30/06/1 та №30/06/2 від 30 червня 2011 року з ТОВ "Альтекс-Ф" (далі - договори №30/06/1 та №30/06/2), предметом яких є роботи та послуги з забезпечення торгових процесів на об'єктах замовника: м. Київ, вул. Багговутівська 17/21 та м. Київ, вул. Братиславська, 14-Б. Роботи/послуги за цим договором виконуються/надаються за місцезнаходженням вказаних об'єктів (магазинів), а саме: послуги з постачання та збуту (в т.ч. послуги з організації та забезпечення процесу постачання та збуту товарів, товарного руху на торгівельній та складській площадці, зокрема: обслуговування договорів поставки та збуту, в т.ч. попереднє вивчення ринку, цін та споживчого попиту, проведення переговорів з постачальниками та покупцями, контроль та забезпечення дотримання договірних зобов'язань, обробка і забезпечення замовлень; організація та контроль за постачанням та збутом товарів; поточний аналіз постачання, збуту та товарного руху; контроль за наявністю, розкладкою та викладкою товарів відповідно до вимог замовника; контроль за маркуванням та кодуванням товарів; забезпечення проведення акційних програм); роботи по обслуговуванню торгівельної площадки (зокрема: роботи по проведенню повної передпродажної підготовки товарів, в т.ч. перевірка найменування, кількості, комплектності, сортності, ціни, відповідності маркування; проведення розпаковки; огляд зовнішнього стану; роботи по розміщенню та викладці товарів по групам, видам, з урахуванням частоти попиту, зручності у роботі; роботи з обслуговування покупців; роботи по проведенню поточного обслуговування торгівельного залу, секції, відділу, в т.ч. перевірка наявності товарів в достатній кількості, перевірка якості та строків придатності товарів, перевірка наявності та відповідності маркувань, цінників на товарах); навантажувально-розвантажувальні роботи, (зокрема: навантаження, розвантаження та внутрішня складська обробка вантажів: сортування, складування, переніс, перевантаження, фасування ручне, фасування з використанням навантажувально-розвантажувальних пристроїв; укладка вантажів на відповідне обладнання та доставка в торгівельний зал, секцію, відділ; перевірка цілісності вантажу; дотримання номенклатури розстановки товарів).

Згідно п. 2.1 і 2.3 ст. 2 цих договорів роботи/послуги за даними договорами виконуються/надаються в період роботи об'єктів замовника відповідно до встановленого графіку роботи об'єктів. Після закінчення кожного календарного місяця сторонами підписується акт виконаних робіт/наданих послуг.

Обов'язки сторін визначені у ст. 3 зазначених договорів. Зокрема, виконавець зобов'язаний: виконувати роботи/надавати послуги якісно та у повній відповідності до умов даного договору, додатків та додаткових угод до нього; під час виконання робіт/надання послуг забезпечити дотримання заходів із забезпечення охорони праці та інших вимог безпеки, інших вимог у відповідності до додатку №1 до цього договору та чинного законодавства України; призначити уповноважених осіб для взаємодії з замовником при виконанні цього договору; нести інші обов'язки, визначені цим договором та чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.2, 5.4 і 5.5 ст. 5 договорів щомісячна загальна вартість робіт та послуг, що виконуються/надаються у відповідності до цього Договору, встановлюється за домовленістю сторін в протоколі погодження ціни згідно Додатку №3, що є невід'ємною частиною цього договору. Звітним періодом за цим Договором є один календарний місяць. Плата за неповні місяці розраховується пропорційно кількості днів в такому у місяці. Замовник зобов'язаний здійснити оплату виконаних робіт/наданих послуг у звітному місяці протягом десяти робочих днів з моменту отримання рахунку

Згідно додатку №3 до договору №30/06/1 ("Протокол узгодження ціни") сторонами погоджено розмір щомісячної загальної вартості робіт і послуг по об'єкту за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська 17/21, в межах 330000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 55000,00 грн.).

Згідно додатку №3 до договору №30/06/2 ("Протокол узгодження ціни") сторонами погоджено розмір щомісячної загальної вартості робіт і послуг по об'єкту за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 14-Б, в межах 188000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 31333,33 грн.).

Відповідно до доданих калькуляцій, затверджених виконавцем, при розрахунку вартості робіт/послуг останнім враховувалися наступні показники - середньомісячний товарообіг замовника, торгова площа (кв.м.), матеріали (форма), заробітна плата, податок на заробітну плату, інші витрати (навчання, кадровий облік, підбір персоналу, контроль) 18%, адміністративні витрати, рентабельність 15%;

- однотипних за змістом договорів №46/07/11 і №47/07/11 від 01 липня 2011 року з ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" (далі - договори №46/07/11 і №47/07/11), за умовами яких виконавець зобов'язується за дорученням замовника надавати послуги з охорони і контролю в супермаркетах "Фуршет", що знаходяться за адресами, відповідно: м. Київ, вул. Багговутівська 17/21 та м. Київ, вул. Братиславська, 14-Б, в порядку та на умовах передбачених в цих договорах. Розширене тлумачення послуг з охорони і контролю наведено у пп. 1.1.1 і 1.1.2 п. 1.1 ст. 1 договорів.

Згідно п. 1.1, 1.3 ст. 1, п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 - 4.10 ст. 4 цих договорів всі результати контролю, повинні бути зафіксовані у журналах відображення контролю відповідно до його видів, з урахуванням вимог Інструкції про порядок контроль-пропускного режиму ТМЦ та грошових коштів, діючої на об'єкті. Пропускний та внутрішньо об'єктовий режим встановлюється розпорядженням замовника, та здійснюється виконавцем.

Уповноважений представник виконавця спільно з уповноваженим представником замовника не рідше одного разу в квартал проводять обстеження технічного стану об'єкту, що охороняється та контролюється, засобів охорони та безпеки. За результатами таких обстежень складається акт за підписом уповноважених на те представників виконавця та замовника з визначенням заходів щодо покращення системи охорони і термінів усунення замовником виявлених недоліків в технічній укріпленості відокремлених приміщень та території об'єкта в цілому.

Також сторони визначили наступний порядок передачі об'єкта під охорону і контроль. Охорона та контроль об'єкта здійснюється відповідно до графіку та режиму охорони та контролю об'єкта (додаток №2 до договору), що узгоджується з виконавцем. Перед передачею об'єкта під охорону та контроль замовник проводить інвентаризацію ТМЦ, що належать замовнику та знаходяться на об'єкті. За результатами проведеної інвентаризації представниками сторін підписується акт інвентаризації. Після підписання акта інвентаризації виконавець приймає об'єкт під охорону та контроль, за актом прийому-передачі об'єкта під охорону та контроль. Надання послуг за цим договором здійснюється виконавцем власними силами. Виконавець та працівники виконавця , які будуть здійснювати охорону та контроль об'єкта повинні дотримуватись критеріїв, встановлених у додатку №3 до цього договору. Уповноважений представник замовника повинен передати виконавцю по акту приймання-передачі документів №1 належним чином засвідчені копії внутрішніх нормативних документів замовника, що відносяться до охорони та контролю магазинів замовника протягом 3 робочих днів з дати укладання договору. Керівник безпеки об'єкта, призначений виконавцем підпорядковується виконавцю та директору об'єкта замовника. П.І.П. керівника безпеки об'єкта призначеного виконавцем, виконавець письмово повідомляє замовнику на пізніше наступного дня з дня призначення цього керівника безпеки об'єкта.

Об'єкт передається виконавцем замовнику з під охорони та контролю на підставі відповідного акта, який підписується сторонами після проведення інвентаризації станом на останній день дії договору або на день його дострокового розірвання.

Обов'язки сторін визначені окремо у ст. 5 договорів. Зокрема, виконавець зобов'язаний організовувати контроль, передбачений пп. 1.1.2 п. 1.1 цього договору, у повному обсязі. При виявлені порушень письмово повідомити про них замовника та провести службове розслідування, повідомити письмово про виявлені порушення замовника та поставити до відома останнього про початок проведення і результати службового розслідування. Всі результати про проведені заходи контролю виконавець повинен відображати у звіті в порядку, передбаченому додатком №4 до договору. Протягом десяти робочих днів з моменту проведення інвентаризації згідно п. 4.2 цього договору застрахувати свою відповідальність перед замовником за цим договором на суму у розмірі 200000,00 грн., на умовах погоджених з замовником та видати замовнику належним чином завірену копію такого договору страхування, та ін.

Відповідно до п. 2.2 ст. 2 договорів замовник виплачує виконавцю плату (крім того ПДВ) за послуги надані відповідно до цього договору за 1 місяць, яка становить грошову суму, що визначається з різниці між 1% обсягу місячного товарообігу замовника на об'єкті за звітний місяць (без урахування ПДВ) та сплати за обслуговування пожежної сигналізації, охоронної сигналізації, а також плати за обслуговування і нагляд кнопки тривожної сигналізації виклику групи затримання служби охорони, що встановлені на об'єкті (без урахування ПДВ). Плата за надані послуги починає нараховуватися та сплачуватися починаючи з дати передачі виконавцю об'єкта під охорону та контроль.

В кінці кожного календарного місяця, а також по закінченню терміну дії договору, сторонами підписується акт наданих послуг, який засвідчує виконання умов договору за звітний період;

- договору суборенди №02/09-03 від 01 вересня 2011 року з ТОВ "Фалкон-2011" (далі - договір №02/09-03), в особі керівника Клюшнікової О.І., згідно якого суборендар приймає від орендаря в тимчасове платне користування частину нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, загальною площею 5290,20 кв.м.

Згідно п. 1.3 - 1.7 ст.1 цього договору будівля перебуває в користуванні орендаря на підставі договору оренди №01/09-03 від 01 вересня 2011 року, укладеного з ТОВ "Ріелті Сіті". Строк суборенди будівлі становить 28 місяців і починається з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі №1. Протягом всього строку суборенди суборендарю надається право користування прилеглою до будівлі земельною ділянкою, необхідної для досягнення мети оренди. Будівля надається суборендарю з метою організації магазину.

Розмір орендної плати та порядок її розрахунку визначено сторонами у ст. 4 договору. Для розрахунку розміру щомісячної орендної плати суборендар не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним надає орендарю довідку щодо фактичного обсягу товарообігу суборендаря у звітному місяці, засвідчену підписом керівника суборендаря. Окрім орендної плати суборендар відшкодовує орендарю витрати за комунальні послуги на підставі отриманих рахунків;

- однотипних за змістом договорів поставок товарів: договору №ИФ005991 від 01 серпня 2011 року з ТОВ "Ера-Промоушн", договору №ИФ006200 від 10 жовтня 2011 року з ТОВ "ТД "Мультіпак" та договору №ИФ007552 від 20 грудня 2011 з ТОВ "Галлія Світ". За умовами цих договорів поставок постачальники зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цими договорами, та у відповідності з замовленнями покупця, поставити товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цими договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації. Поставка товару постачальниками здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів "Фуршет".

Згідно п. 2.1 ст. 2, п. 3.4 і 3.6 ст. 3 даних договорів якість товару, що поставляється за цим договором, має відповідати вимогам діючих державних стандартів , технічним умовам, а також санітарним, ветеринарним, гігієнічним та іншим нормам, встановленим чинним законодавством України для такого виду товару, та підтверджуватись відповідними посвідченнями, сертифікатами відповідності (визнання) та іншими документами, виданими компетентними органами та/чи виробниками товару. Всі необхідні документи, що підтверджують якість товару, постачальник зобов'язаний передати покупцю в момент поставки партії товару.

Пунктом поставки товару за цим договором є склад покупця, адреса якого вказана в замовленні. Поставка товару до місця передачі здійснюється транспортом постачальника. Витрати з транспортування товару до пункту поставки несе постачальник. Датою поставки є дата отримання покупцем товару на складі покупця.

Постачальник при поставці відповідної партії товару передає покупцю наступні супровідну документацію: накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, належним чином засвідчені копії посвідчення якості, ветеринарних свідоцтв чи довідок (для товарів тваринного походження), сертифікатів відповідності, в разі необхідності сертифікат про визнання іноземного сертифікату, гігієнічні висновки (для товарів, що не підлягають обов'язковій сертифікації), інструкції з використання, гарантійні сертифікати, технічні паспорти; коригувальні податкові накладні у випадку повернення товару, погоджений з покупцем примірник замовлення. У випадку, якщо поставка, виробництво або реалізація товару підлягає ліцензуванню, згідно з законодавством України, постачальник зобов'язаний надати покупцю посвідчену копію відповідної ліцензії, що дозволяє поставку, виробництво або реалізацію такого товару.

Згідно письмових та усних пояснень представника позивача, наданих суду, протягом перевіряємого періоду ДП "Інфо-Мережа" здійснювало господарську діяльність з торгівлі товарами через магазини "Фуршет", для забезпечення чого придбавало товари та супутні послуги (оренди приміщень, охорони та забезпечення торгового процесу) у третіх осіб - ТОВ "Ера-Промоушн", ТОВ "Торговий дім "Мультіпак", ТОВ "Галлія Світ", ТОВ "Фалкон-2011", ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" і ТОВ "Альтекс-Ф".

На підтвердження виконання умов вище вказаних спірних договорів позивачем надано суду копії наступних документів: по взаємовідносинам з ТОВ "Альтекс-Ф" - додаткових угод від 30 червня 2011 року до договорів №30/06/1 і №30/06/2, що регулюють порядок взаємодії та відповідальність виконавця по забезпеченню зберігання товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ); додатків №1 до вказаних договорів - "Особливості виконання договору"; додатків №2 до вказаних договорів - "Критерії оцінки якості та повноти виконання робіт/надання послуг"; додатків №3 до вказаних договорів - "Протоколів узгодження ціни", та калькуляцій вартості робіт/послуг; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), датовані серпнем-груднем 2011 року та січнем-квітнем 2012 року, складені та підписані сторонами за результатами проведення/надання послуг з постачання та збуту на відповідних об'єктах, обслуговування торгівельної площадки на відповідних об'єктах, навантажувально-розвантажувальних робіт на відповідних об'єктах; податкових накладних; рахунків-фактур за квітень 2012 року; по взаємовідносинам з ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" - додатків №1 до договорів №46/07/11 і №47/07/11 - "Схема дислокації постів ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" на об'єкті"; додатків №2 до вказаних договорів - режими робіт супермаркетів "Фуршет"; додатків №3 до вказаних договорів - "Критерії оцінки роботи виконавця та його працівників"; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), датованих серпнем-вереснем 2011 року, лютим 2012 року, складених та підписаних сторонами за результатами надання охоронних послуг магазинів "Фуршет" за відповідними адресами; податкових накладних; по взаємовідносинам з ТОВ "Фалкон-2011" - акта приймання-передачі №1 об'єкта суборенди від 01 вересня 2011 року; акта приймання-передачі із суборенди №1 від 30 квітня 2012 року; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), датованих вереснем-груднем 2011 року і січнем-квітнем 2012 року, складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг суборенди приміщення; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), датованих вереснем-груднем 2011 року і січнем-квітнем 2012 року, складених та підписаних сторонами за результатами відшкодування комунальних послуг згідно договору №02/09-03 від 01 вересня 2011 року; розшифровок розміру оплати експлуатаційних витрат та комунальних послуг; по взаємовідносинам з ТОВ "Ера-Промоушн", ТОВ "ТД "Мультіпак" і ТОВ "Галлія Світ" - специфікацій; видаткових і податкових накладних; накладних на повернення; розрахунків коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної.

Також на підтвердження обставин проведення розрахунків з названими контрагентами за спірними договорами позивач надав суду копії оригінали платіжних доручень з відмітками банку та банківських виписок.

Дослідивши та проаналізувавши перелічені вище документи позивача суд встановив відсутність у матеріалах справи:

- документів, що засвідчують факти надходження придбаних товарів на склад позивача та його подальший рух (облік, списання зі складу в ході подальшої реалізації), перевезення таких товарів до відповідних пунктів призначення;

- документів, що засвідчують повноваження, та у випадках надходження товарів від ТОВ "Ера-Промоушн" і ТОВ "Галлія Світ" також ідентифікують осіб (представників покупця), уповноважених на отримання товарів від постачальників (оскільки зі змісту доданих до позову видаткових накладних не вбачається відомостей про П.І.П. і посади таких осіб, відсутні посилання на реквізити довіреностей на отримання ТМЦ);

- рахунків на оплату, що були підставою для оплати позивачем послуг ТОВ "Альтекс-Ф" ТОВ "Фалкон-2011";

- документальних доказів передачі позивачем довідок щодо фактичного обсягу товарообігу для розрахунку ТОВ "Фалкон-2011", ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" і ТОВ "Альтекс-Ф" вартості послуг за місяць;

- актів передачі-прийняття та повернення об'єктів охорони і контролю між сторонами за договорами №46/07/11 і №47/07/11 (з урахуванням того, що ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" було припинено в грудні 2012 року в результаті процедури банкрутства), актів інвентаризації ТМЦ, складених і підписаних сторонами перед передачею об'єктів під охорону та контроль,

актів обстеження технічного стану об'єктів, що охоронялися працівниками виконавця, акта приймання-передачі виконавцю внутрішньої нормативної документації замовника з питань охорони та контролю магазинів, письмових повідомлень виконавця про кандидату керівника безпеки об'єктів, звітності виконавця за результатами виявлених порушень на території об'єктів, проведених службових розслідувань і перевірок, документальних доказів страхування відповідальності виконавця перед замовником за договорами №46/07/11 і №47/07/11, та іншої документації, оформлення якої передбачено вказаними договорами;

- актів інвентаризації ТМЦ замовника, складених і підписаних сторонами перед початком виконання робіт/надання послуг за договорами №30/06/1 та №30/06/2, та щоквартально протягом дії цих договорів, письмових повідомлень ТОВ "Альтеск-Ф" про призначення конкретних осіб для взаємодії з позивачем при виконанні вказаних договорів, документальних доказів працівників ТОВ "Альтеск-Ф" з існуючими на об'єктах позивача правилами з охорони праці, правилами внутрішнього трудового розпорядку, іншими внутрішніми правилами, та регламентами з метою формування алгоритму взаємодії сторін під час виконання цих договорів, документальні докази надання позивачем необхідних матеріалів та інвентаря працівникам ТОВ "Альтеск-Ф" для виконання робіт/надання послуг, документальні докази допуску працівників ТОВ "Альтеск-Ф" на територію об'єктів позивача - пропуски, реєстрація, документальні докази на предмет допуску працівників виконавця до інформаційних систем позивача, документальні докази проведення розслідувань за фактами настання нещасних випадків, втрати, порчі чи недостачі товарно-матеріальних цінностей, -з урахуванням того, що контроль та аналіз стану умов праці, виконання робіт/послуг здійснюється сторонами протягом всього часу виконання робіт/надання послуг за вказаними договорами.

Відповідно до пп. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст.ст. 2, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, ст. 135 ПК України, витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п.п. 198.1 - 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, законодавцем визначено підставу виникнення у платника податку права на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених нормами чинного законодавства, та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником ПДВ.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Згідно зі ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як також зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В силу приписів ч. 3 ст. 9 Закону №996-ХІV, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Зокрема, для обліку руху і наявності товарів, що знаходяться на складі підприємства використовується субрахунок 281 "Товари на складі". По дебету даного рахунку відображується надходження товарів на склад, а по кредиту їх вибуття зі складу.

Документальні докази факту надходження ТМЦ (товарів) на склад у вигляді оборотно-сальдових відомостей та карток рахунку 281 за періоди з дат видаткових накладних ТОВ "Ера-Промоушн", ТОВ "ТД "Мультіпак" і ТОВ "Галлія Світ" та до використання спірних товарів позивач до суду не подав та про причини відсутності таких документів не повідомив.

У відповідності до розд. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (в редакції чинній впродовж 2014 року) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Абзацом 1 п. 11.1 розд. 11 цих Правил визначалося, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. (п. 11.3 розд. 11 Правил).

Дані положення Правил відповідали чинним норм ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", згідно якої одним із документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, які повинні завжди бути у водія автомобіля при перевезенні вантажу, визначалася товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Крім того, обов'язкова наявність ТТН встановлювалась також Переліком документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 вересня 2009 року №207, а саме у випадку, якщо водій юридичної особи або фізичної осособи-підприємця здійснював вантажні перевезення на договірних умовах.

Відповідно до регламентованої у п. 11.4 - 11.10 Правил процедури оформлення перевізних документів, товарно-транспортну накладну виписує замовник (вантажовідправник). ТТН виписується в кількості не менше чотирьох екземплярів, і кожен з цих екземплярів засвідчується підписом і при необхідності печаткою (штампом) вантажовідправника. Після прийняття вантажу всі екземпляри ТТН підписує водій (експедитор). Перший екземпляр ТТН (з підписом водія) залишається у вантажовідправника, другий передається водієм вантажоодержувачу, а третій і четвертий, засвідчені підписом, а в разі потреби також печаткою або штампом, вантажоодержувача, передаються перевізнику (транспортній організації чи фізичній особі-суб'єкту господарювання). Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Таким чином, за змістом наведених положень товарно-транспортні накладні повинні у всякому разі бути в наявності як у покупця, так і у продавця, безвідносно до умов договору поставки про зобов'язану сторону щодо доставки товару. При цьому, товарно-транспортні накладні повинні містити всю інформацію, яка б давала можливість здійснити облік, зокрема товару, який перевозився, його якісних та кількісних характеристик (маса, кількість, найменування тощо).

Дані висновки суду відповідають правовій позиці Вищого адміністративного суду України, що наведена в його ухвалах від 15 червня 2016 року №К/800/62231/13, 08 червня 2016 року №К/9991/66917/11.

Надані позивачем копії видаткових накладних не містять відомостей про конкретне місце передачі товарів (за місцезнаходженням складу постачальника чи покупця, інший пункту призначення), перевезення таких товарів на адресу покупця (позивача).

Жодні копії та/або оригінали документів на підтвердження обставин доставлення ТОВ "Ера-Промоушн", ТОВ "ТД "Мультіпак" і ТОВ "Галлія Світ" спірних товарів на адресу ДП "Інфо-Мережа" позивач до суду не подав.

Також станом на дати видачі товарів за спірними видатковими накладними, для отримання товарно-матеріальних цінностей працівникам підприємства-покупця передбачалося оформлення довіреностей, облік яких ведеться у відповідному журналі. Порядок оформлення журналу видачі довіреностей на підприємстві визначався Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99.

Копії аркушів такого журналу за відповідні періоди 2011 - 2012 років позивач суду не пред'явив та факт видачі довіреностей та/або інших розпорядчих документів на уповноваження конкретних працівників на підписання договорів поставок та первинної документації до них, отримання товарів за такими договорами, в суді не підтвердив.

Крім того, суд враховує відсутність у матеріалах справи інших первинних документів за наведеним вище по тексту судового рішення переліком, оформлення/отримання позивачем яких в межах спірних господарських операцій передбачалося безпосередньо умовами спірних договорів. Пояснення про причини відсутності таких документів на момент проведення перевірки, складання оскаржуваних рішень та під час розгляду справи в суді позивач до суду не подав.

Відповідно за відсутності вказаних документів обставини виникнення у позивача підстав для перерахування сум коштів в оплату спірних партій товарів та результатів робіт/послуг матеріалами справи не підтверджується.

Виходячи з вищенаведених норм матеріального права, правових позицій Вищого адміністративного суду України та встановлених у справі обставин, Окружний адміністративний суд м. Києва оцінює первинні документи (зокрема, видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг)), як такі, що містять недостовірні відомості щодо обсягів та вартостей поставлених товарів, виконаних робіт/наданих послуг на користь позивача, як наслідок не підтверджують належним чином реальність виконання спірних господарських операцій.

Оцінюючи твердження представника позивача про використання придбаних товарів, робіт і послуг у своїй господарський діяльності, а саме шляхом реалізації товарів через мережу власних магазинів, забезпечення функціонування таких магазинів і торгових процесів суд зважає на відсутність у матеріалах справи доказів реального надходження на підприємство товарів від постачальників ТОВ "Ера-Промоушн", ТОВ "ТД "Мультіпак" і ТОВ "Галлія Світ" та документів бухгалтерського обліку, що засвідчують обсяг та номенклатуру наявних у ДП "Інфо-Мережа" товарів до початку спірних господарських операцій, відсутність доказів відображення результатів охоронних послуг у відповідних журналах і звітності, непроведення інвентаризацій ТМЦ перед початком та в ході виконання спірних робіт/надання послуг. Також, суд враховує відсутність у матеріалах справи документальних доказів перебування у користуванні позивача приміщень за адресами: м. Київ, вул. Багговутівська 17/21 та м. Київ, вул. Братиславська, 14-Б на момент укладання спірних договорів з ТОВ "У Сек'юріті Сервіс" і ТОВ "Альтекс-Ф". У зв'язку з цим, хоч укладання спірних договорів в цілому відповідає напрямкам господарської діяльності позивача, суд в даному випадку не вбачає причинно-наслідкового зв'язку між наданими позивачем документами і спірними господарськими операціями.

Щодо посилань представників сторін на окремі докази на підтвердження своїх правових позицій суд зазначає наступне.

В тексті свого позову позивач посилався на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 червня 2013 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2013 року у справі №2а-16107/12/2670 за позовом ДП "Інфо-Мережа" до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, де позовні вимоги підприємства повністю задоволені: визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 08 серпня 2013 року №, №.

Зі змісту цієї постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2013 року вбачається, що у перевіряємому періоді (з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2011 року - період перевірки дотримання вимог податкового законодавства; з 01 квітня 2009 року по 31 березня 2012 року - період перевірки дотримання вимог валютного та іншого законодавства) ДП "Інфо-Мережа" мало правовідносини з ТОВ "Альтекс-Ф" за договорами №30/06/1, №30/06/2 від 30 червня 2012 року, що не входить в перевіряємий період. Процесуальних доказів внесення виправлень описок в тексті цього судового рішення позивач суду не пред'явив.

У зв'язку з цим суд погоджується з висновками судді Окружного адміністративного суду м. Києва Погрібніченка І.М., сформованими під час попереднього розгляду даної справи, про те, що предметом дослідження у справі є правовідносини, які є відмінними від договорів, зазначеними в справі №2а-16107/12/2670.

Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України від 14 листопада 2012 року №2379/12/13-12 передбачене ч. 1 ст. 72 КАС України звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судом як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ не повинні сприйматись як обов'язкові.

Для спростування преюдиційних обставин, передбачених ч. 1 ст. 72 КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст. 86 КАС України.

Отже, на переконання суду, судові рішення по справі №2а-16107/12/2670 не спростовують висновку контролюючого органу щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту та віднесення ним відповідних сум до складу валових витрат з урахуванням вищевказаних обставин, встановлених доказами по вказаній адміністративній справі.

Також, судом оцінені наданий до заперечень відповідача вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 24 вересня 2013 року у справі №761/22932/13-к та дані про існування висновку експерта №395 від 15.05.2013 р., що стосуються ТОВ "Фалкон-2011".

З цього приводу суд погоджується з доводами позивача, викладеними в його додаткових поясненнях по справі, що ані висновок, ані вирок не стосуються операцій, за якими останньому визначено суми грошових зобов'язань. Також враховуючи те, що за даними ЄДР станом на 01 вересня 2013 року та 30 квітня 2012 року керівником ТОВ "Фалкон-2011" значилася Клюшнікова О.І. (яка підписувала договір суборенди №02/09-03 від 01 вересня 2011 та первинні документи до нього), а не обвинувачений у справі №761/22932/13-к ОСОБА_2, то вирок суду не являється беззаперечним доказом нелегальності фінансово-господарської діяльності контрагента позивача у спірний період.

Посилання позивача на окремі неточності в тексті акта перевірки суд не розцінює як критичні, оскільки з пояснень позивача не вбачається, що такі недоліки в оформлені акта перевірки вплинули на кінцевий обрахунок і встановлений розмір сум заниження податків.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, зокрема, звертаючи увагу на встановлене у ході судового розгляду справи порушення позивачем вимог складання первинної документації, відсутність первинних та інших документів, що засвідчують факти вчинення спірних господарських операцій, реальний рух товарно-матеріальних цінностей, суд приходить до висновку про обґрунтованість тверджень відповідача щодо порушень ДП "Інфо-Мережа" вимог пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення задекларованих суб'єктом господарювання показників витрат і податкового кредиту з ПДВ за перевіряємі періоди.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Наявні матеріали справи (а саме копія постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 червня 2013 по справі №2а-16107/12/2670) засвідчують факт нарахування ДПІ у Подільському районі позивачу попередньо сум грошових зобов'язань з податку на додану вартість і податку за результатами акта перевірки №230/22-604/33747001 від 04 липня 2012 року на прибуток в межах 1095 днів до винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому застосування відповідачем штрафних санкції у розмірі 50% від сум заниження податків відповідають чинному законодавству.

Отже, підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає, що висновки відповідача, які містяться в акті перевірки, є правильними, отже, оскаржувані рішення є такими, що складені правомірно, а тому не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов дочірнього підприємства "Інфо-Мережа" до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову дочірнього підприємства "Інфо-Мережа".

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин