Справа № 484/2324/16-а
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2324/16-а
Провадження № 2-а/484/101/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Закревський В.І. розглянувши адміністративну справу у порядку письмового провадження в місті Первомайську за позовом ОСОБА_1 до Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання неправомірними дій та зобовязання призначити пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати за три роки, що передують призначенню пенсії,-
ВСТАНОВИВ:
18.07.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом про визнання протиправними дій Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі-Управління) щодо призначення йому пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV, а саме з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну в цілому по Україні, який враховується при призначенні пенсії за віком, за 2007 рік, зобов`язання Управління скасувати розпорядження №143360 від 29.03.2016 року, зобов`язання Управління призначити та виплачувати йому пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV) з 1.03.2016 року, та виплатити різницю між перерахованою та вже сплаченою сумою пенсійних платежів та присудити йому здійснені ним судові витрати у розмірі 1653.60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що з 1998 року він отримував пенсію за вислугу років згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-XII) та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фону України в миколаївській області. Він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1.03.2016 року звернувся до Управління про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
Листом Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.03.2016 року №3598/02 йому було надано копію розпорядження від 29.03.2016 року №143360 про призначення йому пенсії за віком, копію розрахунку стажу по пенсійній справі №143360 та розрахунок заробітку для обчислення пенсії по пенсійній справі №143360.
Розрахунок стажу йому було проведено з порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV з врахуванням середньої заробітної плати (доходів) в Україні, з якої сплачено страхові внески, не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а за період з 1.07.2000 року по 1.03.2016 року.
06.05.2016 року він направив на адресу Управління заяву у якій просив призначити та виплачувати йому з 1.03.2016 року пенсію за віком відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки та надати йому копію розпорядження по пенсійній справі №143360 про призначення мені пенсії за віком відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки та розрахунок заробітку для обчислення пенсії по пенсійній справі №143360 з застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, які передують року призначення пенсії, тобто за 2013, 2014 та 2015 роки.
Листом Управління від 26.05.2016 року №21-Б-08 йому було відмовлено у задоволенні його заяви та повідомлено, що перевести мене з виду на вид відповідно до моєї заяви із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2015 рік немає законних підстав.
Вважаючи зазначені вище дії Управління протиправними позивач звернувся до суду.
Позивач у судовому засідання не прибув, подав до суду заяву у якій повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові заперечення проти позову в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог оскільки Управління при призначенні пенсії ОСОБА_1 діяло відповідно до чинного законодавства.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
З ксерокопії паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданого 23.08.1996 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області видно, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та 27.10.2015 року йому виповнилось 60 років.
Згідно ксерокопії пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 виданого 5.01.1999 року Миколаївським обласним військовим комісаріатом видно, що позивачу призначено довічно пенсію за вислугу років.
Ксерокопія пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 виданого 1.04.2016 року Пенсійним фондом України свідчить, що ОСОБА_1 з 1.03.2016 року призначено пенсію за віком.
З ксерокопій листа Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.03.2016 року №3598/02 розпорядження від 29.03.2016 року №143360 про призначення пенсії за віком, розрахунку стажу по пенсійній справі №143360 та розрахунку заробітку для обчислення пенсії по пенсійній справі №143360, що позивачу було повідомлено, що йому призначено з 1.03.2016 року пенсію за віком у розмірі 1275.69 грн., та при розрахунку було застосовано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2007 рік.
Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Згідно зі ст. 7 Закону №2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII та Закону №1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону №2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону №1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
У частині першій ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За правилами частини другої ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частиною третьою ст. 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою ст. 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Однак позивачу призначалась пенсія за іншим законом, а саме за Законом №1058-ІV.
Водночас ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.
Крім того, після звільнення з лав Збройних Сил України ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Верховний Суд України висловлював свою позицію щодо застосування частини третьої ст. 45 Закону №1058-IV. Зокрема, у справі №21-612а14, постанова в якій ухвалена 31.03.2015 року, він дійшов висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за вислугу років за Законом №2262-XII, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-ІV, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» саме органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках.
Абзацом 2 ч. 3 ст. 24 зазначеного Закону передбачено, що коли сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Проте відсутність відповідної доплати до суми страхових внесків не є підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу зазначеного періоду, оскільки абзацом 3 ч. 3 ст. 34 Закону визначено, що у разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:
ТП = Св : В, де:
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Частина 1 ст. 244-4 КАС України встановлює, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Таким чином оскільки ОСОБА_1 сплачував страхові внески у спірні періоди, тобто їх незарахування до страхового стажу, у порядку передбаченому вищенаведеною нормою, є протиправним.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони зокрема у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України.
З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що відповідач діяв необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи, несправедливо.
Відповідач не довів суду правомірність прийнятого оскаржуваного рішення.
Оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до зазначеного вище Первомайське об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області має провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії з 1.03.2016 року.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 185, 186 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV, а саме з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну в цілому по Україні, який враховується при призначенні пенсії за віком, за 2007 рік.
Зобов`язати Первомайське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області скасувати розпорядження №143360 від 29.03.2016 року.
Зобов`язати Первомайське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003 року №1058-IV) з 1.03.2016 року, та виплатити різницю між перерахованою та вже сплаченою сумою пенсійних платежів.
Стягнути з Первомайського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 здійснені судові витрати у розмірі 1653.60 грн.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області. У разі застосування частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі подачі апеляційної скарги постанова набирає законної сили в день прийняття рішення в справі судом апеляційної інстанції, якщо постанову не буде скасовано.
Суддя: