Справа № 802/922/16-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2016 р. Справа № 802/922/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Павліченко Аліни Володимирівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення форми Р від 20.07.2015р. №, яким визначено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем у розмірі 8233 грн. 23 коп. та штрафними санкціями в розмірі 2058 грн. 31 коп., винесене на підставі акта перевірки №546/17/НОМЕР_1 від 03.07.2015р., є протиправним, в звязку з чим позивач звернувся до суду та просить скасувати вищевказане рішення субєкта владних повноважень.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви та просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

На підставі пп. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79, ст. 82 ПК України, відповідно до наказу від 23.06.2015р. №493 Жмеринської ОДПІ начальником відділу контрольно - перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_4 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.

В ході проведеної перевірки встановлено, що фізичною особою ОСОБА_3 в порушення пп. 16.1.2, пп. 16.1.3, п. 16.1 ст. 16, п. 176.1 «в» ст. 176, пп. 177.11 ст. 177 пп. 164.2.17 «д» п. 164.2 с. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп. 177.11 ст. 177 ПК України включено до декларації про майновий стан та доходи перекручені дані, не задекларовано суму отриманого доходу в розмірі 49693 грн. 13 коп., в результаті чого не сплачено суму податку від отриманого доходу в розмірі 8233 грн. 23 коп.

За результатами проведеної перевірки Жмеринською ОДПІ складено акт №546/17/НОМЕР_1 від 03.07.2015р., на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 20.07.2015р. №, яким позивачу за порушення п.п 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 10291 грн. 54 коп., з них 8233 грн. 23 коп. - основного платежу та 2058 грн. 31 коп. - штрафні санкції.

Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує наступне.

Так, судом встановлено, що 13.04.2007 р. між позивачем та ВАТ «ОСОБА_5 Аваль» укладено договір про надання кредиту №014/035-26/50050, згідно якого банк надав позивачу кредитні кошти в сумі 15000 грн. 00 коп., а позивач зобов'язався повернути кошти не пізніше 12.04.2010 року.

Як видно з довідки № Д 1-В 155/138 від 24.06.2016р., виданої АТ «ОСОБА_5 Аваль», ОСОБА_3 по кредитному договору №014/035-26/50050 від 13.04.2007р. всього сплачено 24932 грн. 51 коп., з них - 15000 грн. 00 коп. тіла кредиту та 9932 грн. 51 коп. - відсотки.

Згідно повідомлення від 29.12.2012р. АТ «ОСОБА_5 Аваль» повідомило позивача про анулювання (прощення) заборгованості за пенею в розмірі 49693 грн. 13 коп. за кредитним договором №014/035-26/50050 від 13.04.2007 р.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі Кодекс, ПК України ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.162.1 ст.162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до положень підпункту в пункту 176.1 ПК України визначено, що платники податку зобовязані подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Згідно підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.п.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Згідно п.163.1 ст.163 ПК України об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

В силу абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у той чи іншій формі.

Натомість в даному випадку судом встановлено, що листом від 29.12.2012 року АТ "ОСОБА_5 Аваль" повідомило ОСОБА_3 про те, що йому анульовано (прощено) заборгованість за нарахованою пенею в розмірі 49693 грн. 13 коп. за кредитним договором №014/035-26/50050 від 13.04.2007 р.

Таким чином сума пені реально не була отримана ОСОБА_3 як боржником, а прощення (анулювання) такої пені не утворило позитивної різниці між отриманими та сплаченими коштами, які можна було б розглядати як імовірний дохід особи у вигляді додаткового блага,

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, із змінами та доповненнями (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 2 Закону України від 07 грудня 2000 року N 2121-III "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Також статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язань, які встановлені договором або законом, передбачено правові наслідки, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (поняття якої наведено у ст. 549 ЦК України); відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зокрема, статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Із вищенаведеного слідує, що в результаті реалізації договірних правовідносин між АТ "ОСОБА_5 Аваль" та ОСОБА_6 останньому була прощена лише сума неустойки, тобто пені, яка не є її доходом та додатковим благом, а отже не повинна включатись до загальномісячного оподатковуваного доходу платника податку, оскільки нарахування пені є засобом забезпечення виконання договірних зобов'язань, сума нарахованої пені не отримується боржником в грошовій формі, а банк вправі як стягнути її так і не стягувати.

З урахуванням викладеного, суд вважає помилковими посилання відповідача на положення абз. "д" п.п. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, як на безумовну підставу для донарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб, оскільки вказана норма повинна застосовуватись в кореспонденції з положеннями ст.14, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164 ПК України і не може їм суперечити.

Аналогічні висновки щодо неналежності сум прощеної пені до доходу боржника були підтримані колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 16.09.2015 року.

При ухваленні рішення в даній справі суд також керувався наступним.

Частина друга статті 19 Конституції України зобов'язує органи державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення контролюючого органу, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презюмується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а податкове повідомлення-рішення форми Р від 20.07.2015р. № НОМЕР_2 є протиправним та підлягає скасуванню.

В силу положень ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі зазначеної норми на користь позивача підлягає до стягнення сплачений ним при зверненні до суду з адміністративним позовом судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 20.07.2015 року № НОМЕР_2 форми "Р".

Стягнути на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одну грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Жмеринської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович