Справа № 2а-6479/09/2370
Суддя: Т.М. Чубар
Дата ухвалення: 2010-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2010 року справа № 2а-6479/09/2370

м. Черкаси

14 год. 50 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Чубар Т.М.,

при секретарі Музиченко В.І.,

за участю представника позивача управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси ОСОБА_1 за довіреністю № 35/08 від 05.01.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 борг по фінансовій санкції на суму 68 грн. 88 коп. та пені на суму 20 грн. 05 коп., загальна сума боргу складає 88 грн. 93 коп.

Представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтовуючи їх тим, що до відповідача за несвоєчасну сплату страхових внесків застосовано фінансову санкцію в розмірі 68 грн. 88 коп. та нараховано пеню в сумі 20 грн. 05 коп., про що винесено рішення № 760 від 23.04.2009р., направлене на адресу відповідача рекомендованим листом. Станом на 16.12.2009р. заборгованість зі сплати штрафних санкцій та пені в сумі 88 грн. 93 коп. відповідачем не сплачена.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, а тому суд вирішив провести розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, є Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003р. (далі за текстом Закон).

Страхувальниками, що згідно статті 17 Закону зобовязані, окрім іншого нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а також у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду є:

роботодавці, зокрема підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру;

застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 Закону, як то фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності та особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду зазначені вище страхувальники набувають з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду зокрема на підставі відповідної заяви або відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Судом встановлено, що відповідач фізична особи-підприємець ОСОБА_2 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Черкаської міської ради 30.10.2007р. (свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 № 372335), реєстраційний номер 0017661, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

З огляду на викладені вище норми Закону відповідач є страхувальником, в розумінні цього Закону, та зареєстрований згідно поданої останнім заяви від 02.11.2007р. як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за реєстраційним номером 2.

Обовязок страхувальника (платника страхових внесків) нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, визначено, як зазначалось вище, статтею 17 Закону.

Так, згідно з ч. 6 статті 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

При цьому базовим звітним періодом для страхувальників-роботодавців, зокрема підприємств, установ і організацій, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб є календарний місяць;

а для страхувальників-застрахованих осіб, в тому числі фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, з урахуванням тих, які обрали особливий спосіб оподаткування, та членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності; осіб, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності квартал.

Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг).

Відповідачем в порушення зазначених вище термінів сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в період з 22.12.2008р. по 03.04.2009р. неодноразово затримувалась сплата страхових внесків у звязку з чим управлінням Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси, на підставі п. 2 ч. 9 статті 106 Закону, яка передбачає за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладення штрафу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум та одночасне нарахування пені в розмірі 0,1 відсотка сум своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій, розрахованої за кожний день прострочення платежу, прийнято рішення № 760 від 23.04.2009р., яким до відповідача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 68 грн. 88 коп. та нараховано пеню в сумі 20 грн. 05 коп., направлене на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: АДРЕСА_1, та звірену з даними Черкаського адресно-довідкового бюро.

Відповідно до ч. 13 статті 106 Закону суми пені та штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Відповідач рішення про застосування фінансових санкцій не оскаржив, визначену в ньому суму пені не сплатив.

Оскільки, суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків (ч. 14 статті 106 Закону), право територіального органу Пенсійного фонду на звернення до суду з позовом про стягнення якої передбачено ч. 3 статті 106 Закону, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача заборгованості зі сплати штрафних санкцій та пені в розмірі 88 грн. 93 коп.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси 88 (вісімдесят вісім) грн. 93 коп. штрафних санкцій та пені.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження не була подана, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.М. Чубар

Повний текст постанови виготовлений 11 лютого 2010 року.