Справа № 22-а/0690/3218/11
Суддя: Миніч Т. І.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/3218/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Миніч Т.І.

суддів Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1, при секретарі Григорович А.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації на постанову Овруцького районного суду від 4 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації про стягнення коштів, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача недоплачені за 1996-2008 роки кошти, виплата яких передбачена ст.ст.37,39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". В обґрунтування позову зазначала, що з 1 вересня 2006 року є непрацюючою пенсіонеркою, потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи. До цього часу працювала в Гладковицькій загальноосвітній школі. Всупереч вимогам Закону, який повязує розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати у вказаний період отримувала в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836.

Постановою Овруцького районного суду від 4 червня 2009 року позов задоволено частково. З Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації на користь позивачки стягнуто 1711 грн. 20 коп. коштів, передбачених ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.05.2008 року по 31.12.2008 року та 27976 грн. коштів, передбачених ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01.09.1996 року по 31.08.2000 року, з 01.01.2002 року по 31.12.2005 року та з 01.05.2008року по 31.12.2008 року. Дії відповідача щодо відмови у виплаті цих коштів визнані протиправними. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної адміністрації просить скасувати постанову і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на те, що він не є розпорядником таких коштів, спірна доплата пенсіонерам виплачується Пенсійним фондом.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах позовних вимог та в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у зоні гарантованого добровільного відселення - 40% від мінімальної заробітної плати.

Всупереч вимог закону зазначена допомога виплачувалась позивачці в розмірі 2,10 грн. (а.с.7).

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, вирішуючи даний спір в цій частині вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру спірної виплати застосуванню підлягає саме ст. 37 Закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав та правильно вирішив спір.

Разом з тим, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення доплати до заробітної плати та доплати до пенсії, суд не врахував наступне.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.99 КАС (в редакції на час ухвалення оскаржуваної постанови) за захистом своїх прав, свобод та інтересів особа може звернутися з адміністративним позовом до суду в межах річного строку з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вимогу про стягнення доплати до заробітної плати за 1996-2006 роки позивачкою заявлено у квітні 2009 року (а.с.1). В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_2 не зазначає час, коли їй стало відомо про порушення свого права. На час подання позову строк звернення до суду сплив.

Із змісту письмового заперечення на позов вбачається, що відповідач не визнавав вимоги позивачки, посилаючись на пропуск нею строку звернення до суду (а.с.10).

Згідно з ч.1 ст.100 КАС пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Проте суд на це уваги не звернув.

За наведених обставин та відповідно до п.4 ст.202 КАС оскаржуване судове рішення в цій частині вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову в позові.

Крім того, задовольняючи вимоги позивачки про стягнення підвищення до пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що саме на відповідача слід покласти обовязок виплатити зазначене підвищення.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо.

Частиною 2 ст.39 Закону в чинній на час існування спірних правовідносин редакції передбачено, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на радіоактивно забрудненій території підвищуються у розмірах, визначених ч.І ст.39 Закону.

Перелік компенсацій та допомог, які виплачуються управліннями праці та соціального захисту населення визначений п.4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року №936 (надалі Порядок).

Зазначеним Порядком на управління праці та соціального захисту населення не покладено обовязок по виплаті спірного підвищення непрацюючим пенсіонерам.

Відповідно до Положення про Пенсійний Фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року №1261 та з урахуванням Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 (з відповідними змінами), управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах забезпечують своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату

пенсії та інші виплати відповідно до чинного законодавства. Отже, відповідачами у спорах щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсій мають бути саме зазначені Управління, на які може бути покладено обовязок провести перерахунок та виплату спірного підвищення.

За наведених обставин висновок суду про неправомірність дій управління праці та про його обовязок здійснити виплату підвищеного розміру пенсії суперечить нормам матеріального права, що згідно п.4 ч.1 ст.202 КАС України є підставою для скасування постанови та ухвалення в цій частині вимог нового рішення.

Керуючись ст.ст. 99,100,195,196,198,202,205,207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації задоволити частково.

Скасувати постанову Овруцького районного суду від 4 червня 2009 року в частині вимог про стягнення доплати до заробітної плати та доплати до пенсії, ухваливши в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Управління праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації про стягнення доплати до заробітної плати та доплати до пенсії, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: