Справа № 804/9823/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 р. Справа № 804/9823/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Плюс» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Плюс» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.07.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 563 782,00 грн. та штрафні санкції в сумі 281 891,00 грн., та № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток в сумі 535 592,00 грн. та штрафні санкції в сумі 267 796,00 грн.;
- стягнути з Державного бюджету судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволені позовних вимог відмовити. Надав письмові заперечення, у яких зазначено, що за результатами перевірки податковий орган прийшов до висновків щодо порушення позивачем податкового законодавства, які є обґрунтованими та підтверджені письмовими доказами, а тому, ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 23.07.2015 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
За результатами вказаної перевірки складено акт № 643/04-67-22-02/32887470 від 01.07.2015 року.
Перевіркою встановлено:
- відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Експрес Плюс» операцій по ланцюгу з постачальниками ТОВ «Елай Компані» у жовтні 2013 р. на суму 58 733,00 грн., ТОВ «Астрея Груп» у жовтні та листопаді 2013 р. на суму 336 459,00 грн., ТОВ «Ніколейд» у квітні та липні 2013 р. на суму 58 544,00 грн., ТОВ «Глобал ОСОБА_6» у липні та серпні 2013 р. на суму 34 025,00 грн., ТОВ «Біар-Трейд» у червні 2013 р. на суму 16 813,00 грн., ТОВ «Гранд ОСОБА_7 Інк» у липні на суму 42 123,00 грн.;
- порушення п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 563 781,00 грн., в т.ч. по періодам: у квітні 2013 р. ПДВ в сумі 30 000,00 грн., у червні 2013 р. ПДВ в сумі 17 085,00 грн., у липні 2014 р. ПДВ в сумі 87 750,00 грн., у серпні 2013 р. ПДВ в сумі 33 754,00 грн., у жовтні 2013 р. ПДВ в сумі 123 308,00 грн., у листопаді 2013 р. ПДВ в сумі 231 974,00 грн., у грудні 2013 р. ПДВ в сумі 39 911,00 грн.;
- порушення п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), ст.1, п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» занижено податок на прибуток підприємств за 2013 рік на суму 535 592,00 грн.
На підставі акту від 01.07.2015 року винесено податкові повідомлення-рішення форми «р» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 23.07.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 563 782,00 грн. за основним платежем та стягнення штрафної санкції у розмірі 281 891,00 грн., та з податку на прибуток у сумі 535 592,00 грн. та стягнення штрафної санкції у розмірі 267 796,00 грн., відповідно.
Таким чином, податковий орган вважає, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг), які в дійсності не придбавалися, а лише полягали в документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі прийняття робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів) з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів по ланцюгу постачання з такими контрагентами як: ТОВ Елай Компані», ТОВ «Астрея Груп», ТОВ «Ніколейд», ТОВ «Глобал ОСОБА_6», ТОВ «Біар-Трейд», ТОВ «Буд Град Партнерс», ТОВ «ОСОБА_7 Інк.».
Під час розгляду справи судом встановлено, що між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Компанія «Інтер-Проект» (нова назва - ТОВ «Буд Град Партнерс») (субпідрядник) укладено договір субпідряду № 15/08-3 від 15.08.2013 року, за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ульянова, 10.
На виконання умов вказаного договору були оформлені податкова накладна № 212 від 26.08.2013 року, довідка про вартість виконаних будівельних роботах за серпень 2013 року, акт № 2 прийняття виконаних будівельних робіт за серпень 2013 року, податкова накладна № 213 від 30.08.2013 року.
Судом встановлено, що між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Астрея Груп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду №01/10-2 від 03.10.2013 р., за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 294-а, на загальну суму 101 020,00 грн., у т.ч. ПДВ 16 836,67 грн.
На виконання умов вказаного договору були оформлені податкова накладна №9 від 31.10.2013 р. на загальну суму 101 020,00 грн., у т.ч. ПДВ 16 836,67 грн., акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 р. та інші документи, копії яких наявні в матеріалах справи.
Також, 03.10.2013 року між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Астрея Груп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду №01/10-2, за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 294-а, на загальну суму 185 320,00 грн., у т.ч. ПДВ 30 886,67 грн.
На виконання умов даного договору були оформлені податкова накладна №13 від 31.10.2013 р. на загальну суму 185 320,00 грн., у т.ч. ПДВ 30 886,67 грн., акт приймання-передачі матеріалів від 03.10.2013 р., акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 р. та інші документи, копії яких наявні в матеріалах справи.
03.10.2013 року між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Астрея Груп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду №01/10-4 від., за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 294-а, на загальну суму 239 464,81 грн., у т.ч. ПДВ 39 910,80 грн.
На виконання умов вказаного договору були оформлені податкова накладна №12 від 31.10.2013 р. на загальну суму 239 464,81 грн., у т.ч. ПДВ 39 910,80 грн., акт приймання-передачі матеріалів від 03.10.2013 р., акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. та інші документи, копії яких наявні в матеріалах справи.
Між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Астрея Груп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду №01/10-6 від 03.10.2013 р., за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ульянова, 10, на загальну суму 486 588,00 грн., у т.ч. ПДВ 81 098,00 грн.
На виконання умов договору були оформлені податкова накладна №32 від 30.11.2013 р. на загальну суму 486 588,00 грн., у т.ч. ПДВ 81 098,00 грн., акт приймання-передачі матеріалів від 03.10.2013 р., акти №1 та №2 прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. та інші документи, копії яких наявні в матеріалах справи.
Між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Астрея Груп» (субпідрядник) укладено договір субпідряду №01/10-7 від 03.10.2013 р., за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська, 294-а, на загальну суму 327 679,20 грн., у т.ч. ПДВ 54 613,20 грн.
На виконання умов договору були оформлені податкова накладна №33 від 30.11.2013 р. на загальну суму 327 679,20 грн., у т.ч. ПДВ 54 613,20 грн., акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2013 р. та інші документи, копії яких наявні в матеріалах справи.
Також, судом встановлено, що між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Крафт-Профи» (нова назва - ТОВ «ОСОБА_7 Інк.») (субпідрядник) укладено договір субпідряду №2-07/1 від 02.07.2013 р., за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: база відпочинку в смт. Кирилівка Федотова коса.
На виконання умов вказаного договору були оформлені податкова накладна № 66 від 29.07.2013 року, № 30 від 23.07.2013 року, № 122 від 27.08.2013 року, № 121 від 14.08.2013 року, товарно-транспортні накладні та інші документи.
Крім того, судом встановлено, що між ТОВ «Експрес Плюс» (генпідрядник) та ТОВ «Ніколейд» (субпідрядник) укладено договір субпідряду №22-04/4 від 22.04.2013 р., за яким генпідрядник дає завдання, а субпідрядник зобовязується на свій ризик виконати будівельні роботи на обєкті, розташованому за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. 1 Травня, на загальну суму 180 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30 000,00 грн.
На виконання умов вказаного договору були оформлені податкова накладна №18 від 23.04.2013 року на загальну суму 180 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 30 000,00 грн., акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за травень 2013 р. та інші документи, копії яких наявні в матеріалах справи. Вказані документи, в тому числі договір від імені ТОВ «Ніколейд» підписані директором ОСОБА_8.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку правомірності проведення позивачем податкового обліку, суд виходить з наступного.
Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Згідно статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до пп. 14.1.56 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.
Згідно до 14.1.27 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
У відповідності до ст. 134 Податкового Кодексу України, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі ст.ст. 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі ст.ст. 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.
Згідно до п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Відповідно до п.137.10 ст. 137 Податкового кодексу України суми безповоротної фінансової допомоги та безоплатно отримані товари (роботи, послуги) вважаються доходами на дату фактичного отримання платником податку товарів (робіт, послуг) або за датою надходження коштів на банківський рахунок чи в касу платника податку, якщо інше не передбачено цим розділом.
Підпунктом 139.1.9. п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України встановлено, що не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до п.187.1. ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно до п.192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.
Пунктом 198.1. ст.198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
-дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
-дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку:
-з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
-з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
З аналізу норм Податкового кодексу України вбачається, що право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні послуг, до податкового кредиту виникає у суб'єкта господарювання в разі фактичного здійснення оплачених послуг, наявності первинних документів та використання в господарській діяльності цих послуг.
Враховуючи вимоги «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, а саме пунктів 2.4, 2.14 - 2.16 Положення, первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити, у тому числі: зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.
Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.
Документами, що свідчать про транспортування за договорами поставки, є товарно-транспортна накладна за формою №1-ТН, затвердженою Наказом Міністерства транспорту України, Міністерства статистики України від 29 грудня 1995 року №448/346.
З огляду на доводи податкового органу, якими він мотивує правомірність донарахувань, перевірки підлягає фактичне виконання договорів по наданню послуг позивачу від контрагентів.
Дотримання норм цивільного чи господарського права під час укладення договору не означає автоматично реальності вчинення господарської операції та правильності відображення її результатів у податковому обліку.
З огляду на зафіксовані податковим органом факти суд перевіряє обставини стосовно руху активів на шляху від контрагента, що надає послуги до його одержувача у процесі виконання спірних операцій, з'ясувавши, яким чином виконувалися послуги, транспортування, як і ким виконувалися та отримувалися, а також встановити посадових осіб постачальника та покупця, безпосередньо задіяних у такому процесі.
Лише за наслідками дослідження зазначених обставин можливо дійти об'єктивного висновку про реальність (або нереальність) спірних операцій та, відповідно, про правомірність формування позивачем податкового кредиту, валових доходів та витрат.
При цьому, підтвердження фактичного виконання умов укладених, платником податку договору, мають виступати не лише первинні документи, що підставою для віднесення сум податку до податкової звітності підприємства, такі як податкові накладні, а й документи, що відображають зміст, характер, періодичність, умови, обсяг здійснених господарських операцій.
В силу вимог п.п. 83.1.2 та п.п. 83.1.6 п. 83.1 ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є податкова інформація та інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Як було встановлено судом, у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Елай Компані», ТОВ «Астрея Груп», ТОВ «Ніколейд», ТОВ «Глобал ОСОБА_6», ТОВ «Біар-Трейд», ТОВ «Гранд ОСОБА_7 Інк».
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «Елай Компані», то суд зазначає наступне. З акту перевірки вбачається, що між ТОВ «Експрес Плюс» (покупець) та ТОВ «Елай Компані» (продавець) 27.09.2013 року було укладено договір купівлі-продажу № 27/09-3, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію обдаднення, матеріали в асортименті, у кількості та у строки відповідно до накладних.
Між тим, доказів виконання договору з зазначеним контрагентом позивачем суду надано не було.
В ході аналізу інформаційних баз даних податковим органом встановлено, що ТОВ «Елай Компані» знаходиться на обліку в ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у м. Дніпропетровську, проте інформація щодо основних фондів, які знаходяться на балансі підприємства та були використані в процесі господарської діяльності за період жовтень 2013 року відсутня, до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, звіт за формою 1-ДФ до податкового органу не надавався, що може свідчити про відсутність трудових ресурсів, кваліфікованого персоналу на підприємстві.
Крім того, суд враховує, що ДПІ у Ленінському районі отримано акт від Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 23.09.2014 року № 599/10-06-22-02/378893294 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Елай Компані» з питань дотримання вимог податкового законодавства по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-продавцями та контрагентами-покупцями за період з 01.01.2013 року по 31.05.2014 року, згідно з яким непідтверджено реальність здійснення господарських операцій з покупцями, в тому числі з ТОВ «Експрес Плюс».
Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Елай Компані», які в дійсності не придбавалися.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «Астрея Груп», суд зазначає, що згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 станом на кінець перевіряємого періоду кредиторська заборгованість становила 348 200,00 грн.
В ході аналізу інформаційних баз даних ДПІ встановлено, що ТОВ «Астрея Груп» знаходиться на обліку в ДПІ у Красногвардійському районі ГУ ДФС у м.Дніпропетровську, проте інформація щодо основних фондів, які знаходяться на балансі підприємства та були використані в процесі господарської діяльності за період жовтень та листопад 2013 року відсутня, звіт за формою 1-ДФ до податкового органу не надавався, що може свідчити про відсутність трудових ресурсів, кваліфікованого персоналу на підприємстві, звітність з податку на прибуток та додаток «АМ» до декларації за 2013 рік від 28.02.2014 року № НОМЕР_3, в якому зазначена нарахована амортизація за звітний (податковий) період у сумі 21 356,00 грн., за які саме основні засоби або торгівельне обладнання, складські та матеріальні ресурси, не відомо. У жовтні 2013 року ТОВ «Астрея Груп» податковий кредит формує за рахунок ПП «Діалюкс», а у листопаді за рахунок «Акта Груп».
Також згідно податкового розрахунку сум доходу нарахованого на користь платника податку і сум утриманого з них податку ТОВ «Астрея Груп» (Форма 1 ДФ) за 1 квартал 2013р. , працювало у штаті 0 осіб, працювало за цивільно-правовими договорами 1 особа. (а.с.210, т.5).
Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Астрея Груп», які в дійсності не придбавалися, а лише полягали у документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття) робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів) з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «Ніколейд», суд зазначає, що в ході аналізу інформаційних баз даних ДПІ було встановлено, що ТОВ «Ніколейд» находиться на обліку в ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м.Києві, до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, декларація з податку на прибуток та додаток «АМ» до декларації за 2013 рік до податкового органу не надавалася, у липні 2013 року ТОВ «Ніколейд» податковий кредит формує за рахунок податкових накладних попередніх періодів та ТОВ «Біар-Трейд», у квітні 2013 року за рахунок ТОВ «Віва-ЛТД», ТОВ «Київський Машинобудівний Завод» та ТОВ «Українська Компанія Імперіал».
Крім того, суд враховує, що ДПІ у Ленінському районі отримано акт від ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 22.11.2013 року № 480/26-51-22-01-33631838 про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Ніколейд» щодо підтвердження господарських відносин з платником податків за період діяльності з 01.01.2012 року по 31.12.2013 року, згідно з яким ТОВ «Ніколейд» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій повязаних з наданням податкової вигоди третім особам.
Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Ніколейд», які в дійсності не придбавалися, а лише полягали у документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття) робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів) з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «Глобал ОСОБА_6» (стара назва ТОВ «Агро-Гараж»), суд зазначає, що з акту перевірки вбачається, що між ТОВ «Експрес Плюс» (покупець) та ТОВ «Глобал ОСОБА_6» (продавець) було укладено договори купівлі-продажу № 12-07/3 від 12.07.2013 року та № 14-08/6 від 14.08.2013 року, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію обладнення, матеріали в асортименті, у кількості та у строки відповідно до накладних.
Між тим, доказів виконання договорів з зазначеним контрагентом позивачем суду надано не було.
В ході аналізу інформаційних баз даних податковим органом встановлено, що ТОВ «Глобал ОСОБА_6» знаходиться на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, триває процедура припинення, інформація, щодо основних фондів, які знаходяться на балансі підприємства та була використана в процесі господарської діяльності за період липень та серпень 2013 року відсутня, звіт за формою 1-ДФ до податкового органу не надавався, звітність з податку на прибуток та додаток «АМ» до декларації за 2013 рік до податкового органу не надавались. У липні 2013 року податковий кредит ТОВ «Глобал ОСОБА_6» формує за рахунок податкових накладних попередніх періодів, у серпні за рахунок ТОВ «Вентра» та за рахунок попередніх періодів.
Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Глобал ОСОБА_6», які в дійсності не придбавалися, а лише полягали у документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття) робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів) з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «Біар-Трейд», суд зазначає, що з акту перевірки вбачається, що між ТОВ «Експрес Плюс» (покупець) та ТОВ «Біар-Трейд» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу № 7/0613 від 03.06.2013 року, відповідно до якого постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію обладнення, матеріали в асортименті, у кількості та у строки відповідно до накладних.
Між тим, доказів виконання договорів з зазначеним контрагентом позивачем суду надано не було.
В ході аналізу інформаційних баз даних податковим органом встановлено, що ТОВ «Біар-Трейд» знаходиться на обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві, триває процедура припинення, інформація, щодо основних фондів, які знаходяться на балансі підприємства та була використана в процесі господарської діяльності за червень 2013 року відсутня, звіт за формою 1-ДФ до податкового органу не надавався, звітність з податку на прибуток та додаток «АМ» до декларації за 2013 рік до податкового органу не надавались. У червні 2013 року ТОВ «Біар-Трейд» податковий кредит формує за рахунок податкових накладних попередніх періодів та за рахунок ТОВ «Жасмин Плюс».
Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Біар-Трейд», які в дійсності не придбавалися, а лише полягали у документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття) робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів) з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «Буд Град Партнерс» (стара назва ТОВ «Компанія «Інтер-Проект»), суд зазначає, в ході аналізу інформаційних баз даних ДПІ було встановлено, що ТОВ «Буд Град Партнерс» находиться на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві, до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, інформація, щодо основних фондів, які знаходяться на балансі підприємства, та були використані в процесі господарської діяльності за період серпень 2013 року відсутня, звіт за формою 1-ДФ до податкового органу надавався за ІІІ квартал 2013 року, згідно якого у штаті працювало 11 осіб, що вказує на незначну кількість трудових ресурсів і унеможливлює надання послуг у сфері будівництва житлових і нежитлових будівель згідно основного виду діяльності, звітність з податку на прибуток та додаток «АМ» до декларації за 2013 рік не надавались. У серпні 2013 року ТОВ «Буд Град Партнерс» податковий кредит формує за рахунок податкових накладних попередніх періодів та ТОВ «МК-Технолоджи».
Крім того, суд враховує, що ДПІ у Ленінському районі отримано акт від ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві від 28.11.2013 року № 749/26-54-22-2-38615370 про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ «Компанія «Інтер-Проект» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків з якими сформовано податкові зобовязання та податковий кредит за період з 01.06.2012 року по 30.09.2013 року, згідно з яким непідтверджено реальність здійснення господарських операцій з покупцями, в тому числі з ТОВ «Експрес Плюс».
Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу про те, що ТОВ «Експрес Плюс» здійснювало безтоварні операції з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ «Буд Град Партнерс», які в дійсності не придбавалися, а лише полягали у документальному їх оформленні (шляхом складання договорів, актів здачі-прийняття) робіт (надання послуг), рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних та інших документів) з метою ухилення від сплати податків та обовязкових платежів.
Щодо взаємовідносин ТОВ «Експрес Плюс» з ТОВ «ОСОБА_7 Інк.» (стара назва ТОВ «Крафт-Профі»), суд зазначає, в ході аналізу інформаційних баз даних ДПІ було встановлено, що ТОВ «Барант ОСОБА_7 Інк.» находиться на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей, інформація, щодо основних фондів, які знаходяться на балансі підприємства, та були використані в процесі господарської діяльності за період липень 2013 року відсутня, звіт за формою 1-ДФ до податкового органу не надавався, звітність з податку на прибуток та додаток «АМ» до декларації за 2013 рік не надавались. У липні 2013 року ТОВ «ОСОБА_7 Інк.» податковий кредит формує за рахунок податкових накладних попередніх періодів та за рахунок ТОВ «Лачін ЛТД».
Крім того при прийнятті рішення судом враховано наступне.
Висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України № 62/04/06-388 від 16.11.2015 року, встановлено, що підписи від імені ОСОБА_14 на документах ТОВ «Ніколейд» виконані були не ОСОБА_14, а іншою особою.
Вищевказані обставини не можуть залишатися невраховані судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.
Відповідно до частини четвертої статті 72 КАС вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обовязковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.
У цьому випадку підприємство знаходилось поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи. Номінальний директор нікого не уповноважував на вчинення дій від імені товариства, немає відомостей щодо уповноваження інших осіб на вчинення дій від імені товариства.
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України в постанові від 01.12.2015р. по справі № 21-3788а15, постанові від 12.01.2016р. по справі № 21-3706а15, прийшла до наступних правових висновків, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
У постановах Верховного Суду України від 05.03.2012 року (справа № 21-421а11) від 12.04.2016р. (справа № 21-3270а15) міститься правовий висновок, відповідно до якого податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.
Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами1 і 2 ч.1 ст.237 цього Кодексу, обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Доводи ТОВ «Експерс Плюс» наведені в адміністративному позові не спростовують самого факту встановлених порушення та не є підставою для скасування податкових повідомлень-рішень. Належних доказів на підтвердження обставин, що обгрунтовують вимоги позивача до суду не надано.
З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає правомірними винесені ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська оскаржені податкові повідомлення-рішення в частині нарахування суми заборгованості за основними платежами.
Проте, суд не може погодитись з висновками податкового органу в частині нарахування суми штрафних санкцій.
Так, відповідно до п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобовязання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або відємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, це тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25% суми визначеного податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобовязання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 % суми нарахованого податкового зобовязання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
З аналізу викладеного вбачається, що ознаки повторності виникають у тому випадку, коли визначення податковим органом податкового зобов'язання або зменшення бюджетного відшкодування відбувається після того, як протягом останніх 1095 днів контролюючим органом вже було вчинено дії по зменшенню бюджетного відшкодування або визначенню податкового зобов'язання відносно одного і того самого платника податків. У той же час, наведеною нормою диференційовано розмір такого штрафу в залежності від повторності виявлення протиправного діяння.
Проте, суд не може погодитись з такими висновками податкового органу, оскільки ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015 у справі 804/7722/14 року та від І0.07.2014 року у справі №804/6018/13-а залишено без задоволення апеляційні скарги ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (попереднє місцезнаходження позивача) та фактично скасовано вищевказані податкові повідомлення-рішення.
Відповідно до ч.5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.
З огляду на вищевикладене, у ДПІ у Ленінському районі відсутні підстави для застосування до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень підвищеного розміру штрафної санкції у розмірі 50 відсотків від сум податкових зобовязань.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.79 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.
Згідно із ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Експрес плюс» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Плюс» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_1 від 23.07.2015 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість в частині нарахування штрафної санкції у сумі 140 945,50 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № НОМЕР_2 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на прибуток в частині нарахування штрафної санкції у сумі 133 898,00 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1