Справа № 653/427/15-а
Суддя: Венглєвська Н. Б.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/427/15-а
Провадження № 2-а/653/4/16
У Х В А Л А

іменем України

10 серпня 2016 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі :

головуючого судді Венглєвської Н.Б.

секретаря - Мустафаєва Ф.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суд в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_5 міська друкарня до Генічеської міської ради Херсонської області, Виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи без самостійних вимог ТОВ „Транспортно-ЕКП „Транстехсервіс, ОСОБА_3 про визнання нечинними рішень виконавчого комітету Генічеської міської ради №377 від 16 листопада 2000 року та рішення № 437 від 21.12.2000 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року ПАТ „ОСОБА_5 міська друкарня звернулася з адміністративним позовом до суду про визнання нечинними рішень виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області №377 від 16 листопада 2000 року та рішення №437 від 21.12.2000 року з моменту їх прийняття.

Поданий позов позивач обгрунтовує тим, що зазначеними рішеннями виконавчий комітет Генічеської міської ради прямо порушив право власності ПАТ „ОСОБА_5 міська друкарня на 1/50 частку майна, яке розміщене за адресою м. Генічеськ пр. Миру, 109, так як право власності на цілісний майновий комплекс у м. Генічеськ по пр. Миру, 109 у позивача виникло в результаті приватизації. До 1990 року нерухоме майно розміщене за адресою м. Генічеськ, пр.Миру,109 належало Генічеському АТП 16539. Рішенням виконавчого комітету Генічеської міської ради №88 від 14.02.1990 року Генічеській друкарні було передано виробничий корпус по пр. Миру, 109. Наказом Комітету у справах преси та інформації від 06 лютого 1996 року №8-а приміщення державного підприємства „Генічеська районна друкарня по пр. Миру, 109, включаючи підсобні приміщення та прилеглу територію було передано безкоштовно з балансу Генічеської друкарні на баланс державного підприємства „ОСОБА_5 міська друкарня. Актом прийому передачі №241 від 20 червня 1997 року регіональне відділення Фонду державного майна України передало у власність ВАТ „ОСОБА_5 міська друкарня майно - цілісний майновий комплекс ОСОБА_5 міської друкарні. Позивач як законний власник цілісної будівлі є з 1997 року, який набув право власності на будівлю в результаті приватизації і не давав згоди у 2000-2001 роках на вилучення і оформлення 1/50 частки будівлі, яка розташована в м. Генічеськ по пр. Миру, 109 на користь Транспортно-експедиційного комерційного підприємства „Транстехсервіс.

На початку судового розгляду справи представником третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 за дорученням ОСОБА_4 заявив клопотання про залишення заявленого позивачем позову без розгляду, так як позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 100 ч.1, 2 КАС України.

Своє клопотання обгрунтував наступним, що в 2003 році позивач здійснив відчуження частки майнового комплексу, розташованого по пр. Миру, 109 в м. Генічеську, а саме 49/50 частин. На підставі рішення господарського суду Херсонської області від 16.10.2006 року зареєстровано право власності за ТОВ Видавництво „Дніпро, в ході розгляду якого приймала участь в якості відповідача ОСОБА_5 міська друкарня. Іншу частину даного майного комплексу, що становить 1/50 частини 26.02.2002 року на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу було продано ТОВ „Транспортно-експедеційним комерційним підприємством „Транстехсервіс ОСОБА_3. Фактично ще в 2003 році позивач знав, що він не являється власником майнового комплексу, розташованого в м. Генічеську по пр. Миру, 109 Херсонської області. З адміністративним позовом про визнання нечинним рішення виконкому Генічеської міської ради №437 від 21.12.2000 року та рішення №377 від 16.11.2000 року позивач звернувся до суду 27 лютого 2015 року, тобто з пропуском звернення до адміністративного суду передбаченого ст.99 КАС України. Ствердження позивача, що йому стало відомо про оскаржувані рішення 29.12.2014 року і про порушене право власності, не відповідає дійсності, оскільки його ствердження спростовуються рішеннями господарських судів за 2006, 2013 рік, де при розгляді позовів предметом розгляду був майновий комплекс, розташований в м. Генічеську по пр. Миру, 109. Так, 16 жовтня 2006 року господарським судом Херсонської області розглядалася справа за позовом ТОВ „Видавництво „Дніпро до відповідачів ВАТ „ОСОБА_5 міська друкарня, Генічеська міська рада, виконавчий комітет Генічеської міської ради, ТОВ „Інформаційно-видавничий комплекс про визнання права власності на 49/50 частини двоповерхової капітальної будівлі, яка розташована в м. Генічеську пр. Миру, 109 /копія постанови суду долучена до матеріалів справи/. У 2013 році господарським судом розглядався позов про витребування майна із чужого незаконного володіння, яке розташоване за адресою м. Генічеськ, пр. Миру, 109, де господарським судом в ході розгляду даної справи також вияснялися обставини, а саме право власності на майновий комплекс розташований в м. Генічеську по пр. Миру, 109. При вирішені даних справ судом вияснялось підстави набуття права власності на майновий комплекс, розташований в м. Генічеську пр. Миру, 109. Про існування даних рішень позивач не міг не знати. Доводів про причини пропуску звернення до суду з позовом позивач суду не надав, тому вважає, є законні підстави для залишення заявленого позову без розгляду.

Суд вислухавши думку представника позивача, який заперечував у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки вважає його не обгрунтованим, та незаконним, оскільки посилання представника на рішення господарських судів за 2006, 2013, 2014 роки не мають відношення да даного спору, так як в поданому позові до суду, який розглядається ставиться питання про визнання нечинним рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради, з моменту їх прийняття. Оскаржувані рішення порушують права та законні інтереси позивача, а саме право власності позивача на 1/50 частину будівель, розташованих за адресою пр. Миру, 109 у м. Генічеську, які він просить захистити в судовому порядку, так як вони були прийняті незаконно. Наполягав на подальшому розгляді поданого позову та зазначив, якщо суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду, просить визнати, що строк був пропущенний з поважної причини, думку представника відповідачів ОСОБА_2, який підтримав клопотання представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_3 ОСОБА_4 та просив його задовольнити, дослідивши доводи викладені в клопотанні вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 99 КАС України (в редакції до 30.07.2010 року) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.99 ч.2 КАС України / в редакції станом на час звернення з позовом / для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Шестимісячний строк обчислюється з дня виникнення підстав, що дають право на предявлення передбачених законом вимог, а саме обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що дійсно 16 жовтня 2006 року Господарським судом Херсонської області розглядалася справа за позовом ВАТ „Видавництво Дніпро, відповідачами по справі були: ВАТ „ОСОБА_5 міська лікарня, Генічеська міська рада, виконавчий комітет Генічеської міської ради, Генічеське державне бюро технічної інвентаризації, ТОВ „Інформаційний-видавничий комплекс про визнання права власності за ВАТ „Видавництво Дніпро на 49/50 майнового комплексу по пр. Миру, 109 в м. Генічеську. В ході розгляду справи судом було встановлено, що спірна будівля, яка розташована в м. Генічеську пр. Миру, 109 до 1990 року належала Генічеському АТП-16539, потім 49/50 будівлі було передано Генічеській друкарні, 1/50 будівлі/ приміщення площею 28 кв.м. та контрльно-пропускний пункт площею 30 кв.м -транспортно-експедиційному підприємству „Транстехсервіс. В подальшому у 2003 році ВАТ „ОСОБА_5 міська друкарня 49/50 частин було продано ТОВ „Видавництво Дніпро, а 1/50 частки будівлі була продана громадянину ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 26 лютого 2002 року, укладеного з ТОВ „Транспортне-експедиційне комерційне підприємство „ Транстехсервіс, який є дійсним на час поданого позову позивачем. В даному рішені вказано, що відповідач ВАТ „ ОСОБА_5 міська друкарня /перший відповідач по справі не заперечує проти позову. Факти встановлені при розгляді іншої справи є докази, які не підлягають доказуванню при вирішенні іншої справи. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позивач ще у 2003 році, а потім в 2006 році 16 жовтня при розгляді справи у господарському суді знав, що він не являється власником 49/50 і 1/50 частини будівлі, розташованої за адресою м. Генічеськ, пр. Миру, 109, однак для захисту свого права, а саме право власності, яке він вважає було порушено, не звернувся до суду, а звернувся тільки у лютому 2015 року. Представник позивача в судовому засіданні стверджував, що він дізнався про порушене право 29 грудня 2014 року, з листа ТОВ „Видаництво Дніпро за №46 від 26.12.2014 року, однак ці обставини не відповідають дійсності і спростовуються постановою господарського суду Херсонської області від 16 жовтня 2006 року, а також доводами представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 наданами копіями рішень господарського суду. Також представник позивача стверджував, що якщо суд визнає, що позивач пропустив строк звернення до суду, то просив визнати пропущений строк з поважних причин.

Статею100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до них матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку поважними. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду. Однак позивач не вказав, які такі поважні причини були у позивача, які б давали суду підставу для відновлення строку. Суд вважає, що найшли своє підтвердження підстави залишення позову без розгляду-пропуск не поважної причини строку звернення до суду, так як позивач звернувся зі спливом строку звернення до суду передбаченого ст.99 ч.1,2 КАС України /в редакції до 30.07.2010 року/, який встановлювався строком в один рік, оскільки судом встановлено, що позивач повинен був знатипро порушене право ще в 2006 році.

На підставі викладенного і керуючись ст. 99,100 ч.2 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_5 міська друкарня до Генічеської міської ради Херсонської області, Виконавчого комітету Генічеської міської ради, треті особи бех самостійних вимог ТОВ „Транспортно-ЕКП „Транстехсервіс, ОСОБА_3 про визнання нечинними рішень виконавчого комітету Генічеської міської ради №377 від 16 листопада 2000 року та рішення № 437 від 21.12.2000 року - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня отримання її копії,шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя: Н.Б. Венглєвська