Справа № 810/804/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2016-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року 810/804/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Сіренко Ю.П., за участю представника позивача, відповідача та представника третьої особи розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Людмили Броніславівни,

третя особа: ОСОБА_3 ,

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора - нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Людмили Броніславівни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 28065644 від 22 січня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Нотаріуса Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б., третя особа ОСОБА_3 та просить (з урахуванням уточненого адміністративного позову від 27.07.2016 р.) визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28065644 від 22.01.2016 р.

У обґрунтування своїх вимог вказує, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 16.02.2016 р., їй стало відомо, що відповідачем зареєстровано право власності на нежитлову будівлю під літ. А- 2, загальною площею 246,9 м2 з навісом «а» та балконом «а1» за адресою: АДРЕСА_1, форма власності приватна, власник ОСОБА_3 Вказана нежитлова будівля є об'єктом майна пайового фонду ПСП «Потоки», значиться як будинок тваринника і знаходиться на відповідальному зберіганні в ФГ «Катерина».

Вважає, що державним реєстратором - відповідачем неправомірно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю під літ. А-2, загальною площею 246,9 м2 з навісом "а" та балконом "а1" за ОСОБА_3

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач - Нотаріус Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. проти позову заперечувала, в обґрунтування своєї правової позиції вказує, що відповідно до статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Статтею 18 вказаного закону передбачений порядок проведення державної реєстрації. Перелік документів, необхідних для реєстрації, визначається порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону - реєстрації підлягають виключно заявлені права.

Пояснює, що вона не має законних підстав відмовити у прийнятті заяви про реєстрацію речових прав, окрім випадку, передбачених частиною 4 статті 20 Закону, а саме у разі відсутності документів, що підтверджують оплату послуг. Відповідальність за достовірність даних, що містяться у документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, це чітко визначено частиною 2 пункту 2 статті 22 Закону, окрім того статтею 24 даного Закону визначає виключний перелік підстав для відмови у державній реєстрації. Заява та подані до неї документи, що є предметом розгляду у даній справі, не містили жодної з обставин, перелічених у ст. 24 Закону.

Зазначає, що ст.27 Закону визначено перелік документів що є підставою для державної реєстрації прав, а саме пунктом 14 вищевказаної статті передбачено, що реєстрація проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Вказує, що у неї не було жодних законних підстав піддавати сумніву дійсність даного документа. Адже законодавством не передбачається будь-яких додаткових посвідчень таких протоколів, а відповідно рішення співвласників у кількості 136 чоловік, про передачу третій особі саме цього майна в рахунок майнового паю, є легітимним.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Третя особа - ОСОБА_3 проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї правової позиції вказує, що твердження представника позивача стосовно того, що нотаріусом було прийнято рішення про реєстрацію права власності на той момент, коли правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності) було «анульовано» Лісовицькою сільською радою, не відповідає дійсності. Оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав, датою державної реєстрації є 22.01.2016 р., тобто на 12 днів раніше, аніж було прийнято незаконне рішення сесії щодо анулювання свідоцтва.

Зазначає, що позивач ніяким чином не конкретизує яким чином було порушено її право власності, як співвласника майна, та в той же час підписується під протоколом загальних зборів, яким ОСОБА_3 надавались повноваження на придбання спірного майна.

Вважає, що позовною заявою, позивач намагається скасувати реєстрацію права власності, яка по суті ніяким чином не вплине на її права як співвласника (право продажу майнового паю, право першочергової купівлі). Тобто, позов не обґрунтовується будь-яким порушенням її майнових прав як співвласника, позов просто поданий з наміром завдати шкоди іншій особі.

У судових засіданнях представник третьої особи проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням від 22.01.2016 р. (індексний номер 28065644) державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Калітенко Л.Б. проведено державну реєстрацію права власності нерухомого майна, отриманого ОСОБА_3 в рахунок викуплених майнових прав ліквідованого ПСП «Потоки», що знаходиться за адресою Київська область, Таращанський район, село Потоки, провулок Господарський 13, (нежитлова будівля площею 246,9 м2).

Вказані реєстраційні дії позивач вважає протиправними і просить їх скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, наступне.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р., (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ст.4 Закону право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Згідно ч.2 ст.18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ч.4 ст.18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно ч.1 ст.20 Закону заява про державну реєстрацію прав та оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Як вбачається з копії матеріалів облікової справи про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності запис №13108620, позивачем для проведення державної реєстрації було подано: квитанцію про сплату коштів за державну реєстрацію, Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія КИ-ХХІІ №2121094 від 11.01.2016 р., Технічний паспорт на нежитлову будівлю Будинок тваринника (за адресою Господарський провулок 1, №13, село Потоки, Таращанського району), Витяг з Рішення Лісовицької сільської ради Таращанського району Київської області ХХІУ скликання від 31.03.2004 р. про утворення провулку на території забудованої частини господарського двору ПСП «Потоки» та присвоєння йому назви, Протокол засідання зборів орендодавців підприємства ТОВ «Тікич» власників майнових паїв реорганізованого КСП «ім.Боженка» від 28.02.2015 р., копія паспорту гр.ОСОБА_3, Договір оренди земельної ділянки від 25.06.2016 р. укладений між Таращанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, Акт прийому-передачі земельної ділянки від 25.06.2015 р., Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25.08.2015 р. (індексний номер 42740019), а також Договори купівлі-продажу майнового паю, Акти прийому передачі прав власності майнового паю пайового фонду майна реорганізованого ПСП «Потоки».

Згідно ч.2 ст.22 Закону відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 27 Закону визначено перелік документів, що є підставою для державної реєстрації прав, а саме п.14 ч.1 ст.27 Закону передбачено, що реєстрація проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

В даному випадку документом, що посвідчує виникнення чи перехід речових прав є Протокол зборів співвласників майна колишнього КСП ім. Боженка від 28.08.2015 р. та договір оренди землі, укладений з Таращанською районною державною адміністрацією 25.06.2015 р.

З Протоколу загальних зборів співвласників майна вбачається, що ОСОБА_3 в рахунок майнових сертифікатів хотіла викупити площадку тракторного стану: «Я хочу викупити майнові сертифікати в рахунок площадки тракторного стану».

Дану ініціативу ОСОБА_3 підтримав ОСОБА_4, разом зі 136 присутніми співвласниками майна, та запропонував передати разом із площадкою також і будинок тваринника задля його використання ОСОБА_3 для виробничих потреб.

Питання 1 (перше) протоколу загальних зборів співвласників.

Твердження представника Позивачки що в порядку денному протоколу відсутнє питання виділення майна в натурі є необґрунтованим, оскільки в самому тексті протоколу є і перелік майна (площадка тракторного стану, будинок тваринника), і пропозиція передати визначене майно ОСОБА_3

Відсутність в протоколі саме слів «виділення в натурі», на обов'язковості яких наполягає представник, не визначено жодною інструкцією чи роз'ясненням. Так як і не затверджено жодним нормативно - правовим актом самої форми протоколу зборів співвласників майнових паїв, тобто він може бути довільної форми.

При цьому суд наголошує, що вказаний протокол також було підписано безпосередньо і позивачем.

Суд вважає, що подані в пакеті документи відповідали вимогам, встановленим чинним законодавством, були перевірені державним нотаріусом, прийняті на реєстрацію як такі, що підтверджують у законний спосіб право набуття третьою особою права власності на конкретний об'єкт нерухомості оскільки свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підтверджує право особи на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства. Крім того, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав, що було зроблено нотаріусом у визначений законом спосіб.

Нотаріус як державний реєстратор в свою чергу перевірив, відповідність наданих ОСОБА_3 документів; як того вимагає п. 14 ч.1 ст.27 Закону.

Пересвідчившись в достатності, належності та правильності оформлення документів, поданих для оформлення прав, відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, державний нотаріус здійснив державну, реєстрацію права на об'єкт нерухомого майна.

Судом встановлено, що жоден правовстановлюючий документ, на підставі яких було відповідачем зареєстровано право власності, не було визнано недійсним у судовому порядку.

Твердження представника позивача стосовно того, що нотаріусом було прийнято рішення про реєстрацію права власності на той момент, коли правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності) було «анульовано» Лісовицькою сільською радою рішенням 06 сесії VІІ скликання №32-06VII, не відповідає дійсності, оскільки датою державної реєстрації є 22.01.2016 р., тобто на 12 днів раніше, аніж було прийняте рішення сесії щодо анулювання свідоцтва.

Крім того Рішенням Господарського суду Київської області від 02.06.2016 р. №911/931/16 вищевказане рішення Лісовицької сільської ради було скасовано.

Суд зазначає, що позивач у позовній заяві посилається на Наказ Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 р. № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим Міністерством юстиції України 04.04.2001 за № 306/5496, який втратив чинність 24.05.2013 р. на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 р. №253 зареєстровано у Міністерстві Юстиції України 25.04.2013 за №673/23205, а тому твердження позивача про те, що при реєстрації права власності необхідний був акт приймання-передачі як окремий документ, та відмітка на свідоцтві про його погашення є безпідставними.

Згідно пункт 6 статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги» забороняється вимагати від суб'єкта звернення документи або інформацію для надання адміністративних послуг, не передбачених Законом.

Щодо інших обставин на які посилається позивач суд зазначає наступне.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 наголошує на тому, що «Вказана нежитлова будівля є об'єктом майна пайового фонду ПСП «Потоки», значиться як будинок тваринника і знаходиться на відповідальному зберіганні в ФГ «Катерина».

Стосовно даного твердження суд наголошує що ані у Позивача, ані у ФГ «Катерина» немає в наявності жодного документу, котрий би підтверджував належні договірні відносини, а саме договір відповідального зберігання майна з керівництвом ПСП «Потоки», котре було визнане банкротом та реєстрацію котрого було припинено ухвалою Господарського суду Київської області від 14 липня 2006 р.

Посилання Позивача на акт приймання - передачі майна носить сумнівний характер оскільки даний акт, зі сторони ПСП «Потоки» підписаний виконавчим директором ОСОБА_5, датується 20 вересням 2006 р., тобто більше ніж 2 (два) місяці опісля того, як підприємство було офіційно оголошено банкрутом та до ЄДРПОУ було внесено запис про припинення його державної реєстрації.

Тобто, особа, котра була виконавчим директором, на момент підписання даного акту, відповідно до ст. 47 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», була звільненою з даної посади, та не мала права підпису будь-якої документації, що стосується діяльності підприємства.

Надаючи оцінку діям відповідача суд зазначає, що ст.24 Закону містить вичерпний перелік підстав для відмови у державній реєстрації, а саме: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що Заява та подані до неї документи, що є предметом розгляду у даній справі, не містили жодної з вищеперерахованих обставин.

За таких обставин суд вважає, що вчиняючи дії щодо державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю під літ. А- 2, загальною площею 246,9 м2 з навісом «а» та балконом «а1» за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (індексний номер 28065644 від 22.01.2016 р.) відповідач діяв правомірно, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 71, 72, 158-163, 167 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 01 серпня 2016 р.