Справа № 2-а-82/10
Суддя: Приміч Г. І.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Криворізький районний суд Дніпропетровської області
Справа № 2а-47/10
ПОСТАНОВА Іменем України

15 червня 2010 року Криворізький районний суд

Дніпропетровської області

в складі:

головуючого судді - Приміч Г.І.

при секретарі - Поліщук Л.І.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу та автомобільно -технічної інспекції Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій посадової особи та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом 25.11.2009 року, просив суд визнати протиправними дії інспектора ДПС батальйону ДПС ДАІ м. Кривого Рогу ОСОБА_2 по складенню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серія АЕ 085618 від 15.11.2009 року та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серія АН № 535593 від 15.11.2009 року. Також просив суд скасувати вище вказану постанову, якою на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач та його представник за усною заявою, ОСОБА_1, вказував, що 15.11.2009 року о 03-00 годин ОСОБА_3 за довіреністю керував автомобілем Дачія Логан, д/н АЕ 9457 ВХ. Рухаючись по вул. Тухачевського в сторону Піонера у м. Кривому Розі, він мав намір змінити напрямок руху в бік вул. Ювілейної, для чого йому потрібно було розвернутися. У зв'язку з цим, він завчасно показав лівий поворот, перестроївся в крайній лівий ряд, знизив швидкість руху до 20-25 км/год, доїхав до місця переривання лінії горизонтальної дорожньої розмітки та здійснив розворот, відповідно до вимог ПДР України. При цьому, при заїзді на вул. Тухачевского розташований дорожній знак 5.27 ПДР України, яким визначена зона для розвороту, а сама горизонтальна дорожня розмітка на цій ділянці дороги майже відсутня, очевидно вона стерлася і її не поновили.

Незважаючи на недопущення ОСОБА_3 жодних порушень ПДР України, він був зупинений інспектором ДАІ ОСОБА_2, який повідомив про пересікання ним подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, про що склав протокол, на підставі якого склав постанову, якою наклав на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП в розмірі 255 грн.

Обґрунтовуючи протиправність дій інспектора ДАІ і незаконність складеної ним постанови, представник позивача вказував, що незважаючи на клопотання ОСОБА_3, в якості свідка даних обставин не була залучена ОСОБА_4, яка перебувала в якості пасажира в салоні автомобіля Дачія Логан, йому не надано можливості скористатися послугами фахівця в галузі права при складенні постанови, крім цього, факт адміністративного правопорушення не фіксувався технічними засобами, а при складенні постанови не були застосовані положення ст. 14-1 КУпАП про притягнення до відповідальності власника транспортного засобу. Стверджував, що в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення ОСОБА_3 про визнання вини і вчинення порушення неумисно, останній надав під тиском відповідача - працівника ДАІ, який погрожував в іншому випадку вилучити посвідчення водія.

Відповідач - ст. сержант міліції інспектор ДПС БДПС ДАІ ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування заперечень позивача вказував, що 15.11.2009 року здійснюючи патрулювання на службовому автомобілі, ним було виявлено факт порушення водієм автомобіля Дачія Логан п.п. 1.3 п. 34 ПДР України, а саме пересікання подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки. У зв'язку з цим, на службовому автомобілі було ввімкнено проблисковий маячок і зупинено вказаний транспортний засіб. Водієм виявився ОСОБА_3, який своєї провини не заперечував, в протоколі виклав пояснення, що порушив ПДР України не навмисно, у зв'язку з чим не було потреби збирати інші докази для підтвердження його провини, а саме застосовувати технічні засоби. Заперечував, що в зупиненому автомобілі був пасажир, а також заперечував факт застосування до правопорушника психологічного тиску, вказував, що не погрожував вилучити посвідчення водія, оскільки за вчинення даного правопорушення таке стягнення не передбачене. Пояснив, що ОСОБА_3 були роз'яснені права, відповідно до ст..63 Конституції України та ст.. 268 КуАПУ , що підтверджується його підписом в протоколі, жодних клопотань про залучення свідків, спеціаліста в області права ОСОБА_3 не заявляв, в протоколі їх не викладав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних законних підстав.

Відповідно до ст. 7 ч.1 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з наданого протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення 15.11.2009 року о 03-00 годин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Дачія Логан, д/н АЕ 9457 ВХ, рухаючись по вул. Тухачевського м. Кривого Рогу, пересік подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, чим порушив п.п. 1.3 п. 34 ПДР України, у зв'язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення за ч.І ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6-7). На момент вчинення правопорушення ОСОБА_3 керував вище вказаним автомобілем за довіреністю (а.с. 8-9).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення визнав, оскільки виклав пояснення, що порушення допустив ненавмисно (а.с. 7).

Вище вказаними письмовими поясненнями спростовуються посилання

позивача і його представника про те, що він не вчиняв порушення ПДР

України і своєї вини не визнавав. Суд приходить до висновку, що

заперечення позивачем і його представником, в судовому засіданні, факту

вчинення правопорушення здійснюється з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Даний факт випливає і з суперечливих показань ОСОБА_1, який спочатку вказує, що ОСОБА_3 здійснив розворот в місці переривання горизонтальної дорожньої розмітки, і в цей же час стверджує, що розмітка була відсутня, оскільки стерлася і не поновлена. Аналогічні суперечливі показання давала свідок ОСОБА_4, яка є дружиною представника позивача - ОСОБА_1 та останній є рідним братом ОСОБА_3, у зв'язку з чим суд її показання розцінює критично.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_3 визнав вину у вчиненні правопорушення під тиском відповідача, який погрожував вилучити в нього права, суд також розцінює критично, оскільки вони заперечувалися відповідачем, не були доведені позивачем і про вказаний факт в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня будь-яка відмітка з боку позивача.

Вище вказаним протоколом про адміністративне правопорушення спростовуються і пояснення представника позивача в частині не задоволення клопотань ОСОБА_3 про залучення свідка ОСОБА_4 та фахівця в області права для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки в протоколі міститься відмітка про роз'яснення даних прав ОСОБА_3, передбачених ст. 268 КУпАП, про ознайомлення з якими останній розписався, не внісши при цьому жодних клопотань чи зауважень до протоколу (а.с. 7). Крім цього, факт вчинення вище вказаного правопорушення ОСОБА_3, факт зупинки автомобіля Дачія Логан увімкненням проблискового маячка на службовому автомобілі, факт визнання ОСОБА_3 правопорушення, і факт відсутності у зупиненому автомобілі пасажира, який міг бути свідком по справі, підтвердив допитаний в якості свідка інспектор ДАІ ОСОБА_5, який ніс патрулювання разом з відповідачем, що підтверджується постовими відомостями, орієнтуванням (а.с. 28-32).

Заперечення представника позивача в частині того, що в порушення ст. 14-1 КУпАП відповідач не вів фіксування правопорушення технічними засобами, не притягнув до відповідальності власника транспортного засобу, суд розцінює критично, оскільки положення ст. 14-1 КУпАП застосовуються лише у випадку фіксування правопорушення технічними засобами які працюють в автоматичному режимі, коли постанова виноситься без складення протоколу і без участі правопорушника. Крім цього, згідно з п. п. 7.6. п. 7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27 березня 2009 року N 111 "Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС" використання технічних засобів та технічних приладів для виявлення та фіксації порушень ПДР є правом працівника ДАІ, а не обов'язком. Оскільки ОСОБА_3 вказав в протоколі, що допустив порушення ненавмисно, тобто фактично визнав свою вину, то суд приходить до висновку, що працівник ДАІ зібрав достатньо доказів для підтвердження його вини, і додаткове фіксування порушення технічними засобами було не обов'язковим.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про правопорушення передбачені ст. 122 ч.1 КУпАП розглядаються органи внутрішніх справ, при цьому відповідно до п. 4.1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77 „Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" за адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП працівники Державтоінспекції МВС, які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення.

Оскільки, за вказаним фактом правопорушення водій ОСОБА_3 був зупинений відповідачем, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУПАП, із змістом якого, з правами та обов'язками відповідно до ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та ч.1 ст.122 КупАП, ОСОБА_3 був ознайомлений, в якому власноруч написав пояснення про вчинення правопорушення неумисно, жодних клопотань не заявляв, копію постанови отримав, тому, жодних підстав вважати, що інспектор ДАІ ОСОБА_2 діяв протиправно при виконанні своїх службових обов'язків, а винесена ним постанова не відповідає вимогам закону судом не встановлено.

У зв'язку з вище викладеним, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 7, 14-1, 122 ч. 2, 251, 254, 268 КпАП України, Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС України, затвердженої Наказом МВС України від 27.03.2009 року за № 111, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 лютого 2009 року N 77 та керуючись ст. ст. 10,11, 12, 18, 69, 70, 71, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Кривого Рогу та автомобільно -технічної інспекції Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про визнання протиправними його дій по складанню постанови серії АН № 535593 від 15.11.2009 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 122 ч. 1 КуАП України та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. та скасування постанови, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дати виготовлення повного тексту постанови і подання після цього апеляційної скарги протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова в повному обсязі виготовлена 16.06.2010 року.

Головуюючий суддя: