Справа № 461/4805/16-а
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4805/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

за участю

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Лещук Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо відмови йому у перерахунку розміру пенсії за вислугу років; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 01.01.2016 року у відповідності до довідки Генеральної прокуратури України від 12 липня 2016 року, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції від 12.07.2001 року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку та здійснити відповідні виплати.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що працював в органах прокуратури більше 36 років та набув право на пенсію за вислугою років, у зв'язку з чим з 01.07.2008 року він отримував пенсію, призначену на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90% від заробітної плати. 22.07.2016 року з листа відповідача йому стало відомо, що відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії. Вважає, що відповідач незаконно відмовив позивачу у здійснені перерахунку його, тому за захистом своїх прав він звернувся з зазначеним позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, зазначених у такому.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечила, надала письмові заперечення на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову за відсутністю правових підстав до його задоволення. Зокрема зазначила, що позивач у належний спосіб із заявою про перерахунок пенсії не звертався, рішення щодо відмови в такому перерахунку не приймалось, відтак вважає, що позов поданий передчасно.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в місті Рівне і йому з 01.07.2008 року призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1789-ХІІ) в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати працівника прокуратури.

Частиною першою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії) було встановлено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності з положеннями статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, призначені працівникам органів прокуратури пенсії за вислугою років підлягають перерахунку.

31 травня 2012 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" та 09.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості і проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала законної сили 15.12.2015 року, у зв'язку з чим з 01.01.2016 року у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

У липні 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова з письмовою заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 12.07.2016 року №18-1069 зп.

Листом від 22.07.2016 року №12706/03 Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова повідомило позивача про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії з посиланням на п.5 Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIІІ, яким передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до ЗУ «Про прокуратуру».

Суд не погоджується із позицією УПФ України в Галицькому районі м.Львова з наступних підстав.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ. Редакція зазначеної статті змінювалась.

Так, відповідно до частини першої статті 50-1 Закону України № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, останній набув право на пенсію за вислугою років з часу її призначення у розмірі 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права, а також внесено норму щодо обмеження граничного розміру пенсії.

Так, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страховівнески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини тринадцятої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Окрім того, з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» вбачається, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, а відтак не поширюються на ОСОБА_4

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції Українизакріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції Україниперебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, наведені у запереченнях на адміністративний позов, спростовуються встановленими судом обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та наведеними судом у даній постанові нормами права.

Згідно вимог частини другої статті 161 КАС України при прийнятті постанови суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року № 21-348а13, № 21-420а13 та від 17 грудня 2013 року № 21-445а13.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідно до ч.17 ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції ЗУ від 12.07.2001 року №2663-ІІІ, що діяла станом на липень 2008 року) перерахунок позивачу пенсії має бути проведено виходячи з розміру раніше призначеної пенсії, тобто 90 відсотків від суми місячного заробітку з урахуванням підвищення заробітної плати та з урахуванням вже проведених виплат без обмеження суми пенсійної виплати, відтак позовну заяву необхідно задоволити

Окрім цього, відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати необхідно на користь позивача з Державного бюджету України.

Керуючись Законом України «Про прокуратуру», ст.ст.11,17,18,71,94, 160-162, 167 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку пенсії за вислугу років згідно з довідкою Генеральної прокуратури України від 12.07.2016 року №18-1069 зп про заробітну плату відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакціїЗакону № 2663-ІІІ від 12 липня2001року).

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_4 відповідно до приписів статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12 липня2001року), виходячи із розрахунку 90 відсотків від суми середньої заробітної плати згідно з довідкою № 18-1069 зп від 12.07.2016 року, виданої Генеральною прокуратурою України, з урахуванням проведених виплат та без обмеження суми пенсійної виплати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору у сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.