Справа № 826/11821/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 серпня 2016 року м. Київ № 826/11821/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шулежко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про визнання незаконними дій, скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про визнання незаконними дій, скасування постанови від 16.06.2016 про відкриття виконавчого провадження №51430933 за постановою Апеляційного суду міста Києва від 23.09.2015.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 4 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, бездіяльності державної виконавчої служби, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушені їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У розумінні ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Критеріями визначення юрисдикції суду щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує дії та рішення державного виконавця щодо виконання постанови Апеляційного суду міста Києва від 29.10.2015 у справі №760/16760/15-п про порушення митних правил.

Вказаною постановою Апеляційного суду міста Києва від 29.10.2015 в порядку ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, скасовано постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 23.09.2015 в частині закриття провадження у справі та постановлено нову, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил.

Таким чином, позивач оскаржує дії та рішення державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого в порядку визначеному Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закріплений у Кодексі адміністративного судочинства України принцип інстанційної підсудності розмежовує справи, підвідомчі адміністративним судам, у межах системи адміністративних судів між окремими її елементами.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, як визначено у пункті 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 (із внесеними змінами і доповненнями), визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 18, частини шостої статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Таким чином, враховуючи викладені положення та дослідивши матеріали позовної заяви і всі додані до неї документи, суд приходить до висновку, що даний спір не підсудний Окружному адміністративного суду міста Києва, а повинен розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним.

Пунктом 6 частини третьої статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

З урахуванням вищевикладеного, позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 108, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва про визнання незаконними дій, скасування постанови повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко