Справа № 824/190/16-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/190/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

представника позивача - Пастернак Д.О.

представника апелянта - Бурносов Є.В.

представника третьої особи - Сосна О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Чернівецький металообробний завод" на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Державного підприємства Міністерства оборони України «Чернівецький металообробний завод», третя особа на стороні позивача МО України до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про оскарження дій,

В С Т А Н О В И В :

17.03.2016 року позивачі - заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Державне підприємство Міністерства оборони України «Чернівецький металообробний завод» звернулись до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області про оскарження дій.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.06.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство Міністерства оборони України "Чернівецький металообробний завод" оскаржило його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представники позивачів та третьої особи підтримали доводи апеляційної скарги, представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча, він був належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07.11.2011 року наказом Міністра оборони України № 682 від 07.11.2011 року припинено юридичну особу Державне підприємство Міністерства оборони України "Чернівецький металообробний завод" реорганізувавши його шляхом приєднання до Державного підприємства Міністерства оборони України " 703 металообробний завод котельного обладнання".

03.12.2013 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області на підставі виконавчого листа Чернівецького окружного адміністративного суду № 824/2056 виданого 04.11.2013 року, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 28657346 винесено постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2013 року №28657346, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: 1) №4000, №4001 в АТ "УкрСіббанк", МФО 351005; 2) №6741 в філії ПАТ ПІБ в м. Чернівцях, МФО 356163; 3) №567, №567 в філії АТ "Укрексімбанк" м. Чернівці, МФО 356271; 4) 1001 в ПАТ "КБ"Надра"", МФО 380764; 5) №7625, №7525 в АТ "Райфайзен Банк Аваль" у м. Києві, МФО 380805; 6) №2093, №6398 в ПАТ КБ "Правекс-Банк", МФО 380838, що належать боржнику - ДП МОУ "Чернівецький металообробний завод".

Згідно супровідного листа № 3566/05-13 від 04.12.2013 року Постанову про арешт коштів боржника від 03.12.2013 року по ЗВП №28657346 відповідач отримав 24.02.2014 року, що підтверджується відміткою про отримання згідно доручення.

Крім того з матеріалів справи видно, що 30.09.2015 року на адресу відповідача надійшла заява № 112 від 29.09.2015 року. Відповідач вказану заяву розглянув та надав відповідь від 12.10.2015 року за номером 2357/05-15, яку зареєстровано в журналі вихідної кореспонденції. Згідно журналу вихідної кореспонденції за 2015 рік встановлено, що на адресу ДП МОУ "ЧМЗ" направлено відповідь на заяву, виконавець Семенов.

На думку позивача, вище вказана постанова державного виконавця підлягає скасуванню, оскільки арешт вказаних рахунків перешкоджає реорганізації підприємства, що стало підставою для звернення до суду.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-XI.

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-XI державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою вказаної статті передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Пунктом 6 частини 3 статті 11 Закону № 606-XI передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 1 статті 17 Закону № 606-XI передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У частині 2 статті 17 Закону № 606-XI зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Статтею 25 Закону № 606-XI визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 32 Закону № 606-XI визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

У частині 1 статті 52 Закону № 606-XI зазначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 Закону № 606-XI).

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4 ст. 52 Закону №606-XI).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. (ч.5 ст. 52 Закону №606-XI).

Статтею 57 Закону №606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно ч.1 ст. 65 Закону №606-XI готівка в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем. Копія акта вручається представнику боржника - юридичної особи. Вилучена готівка зараховується на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби не пізніше наступного робочого дня з моменту вилучення (ч.2 ст.65 Закону №606-XI).

Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача (ч.3 ст.65 Закону №606-XI).

Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (ч.4 ст.65 Закону №606-XI).

Згідно з матеріалами справи, встановлено, що у провадженні УДВС ГУЮ у Чернівецькій області знаходиться на розгляді " 51" виконавчий документ про стягнення коштів з ДП МОУ "ЧМЗ" . Сума боргу на час розгляду справи за виконавчими документами становить 3727733,75 грн., сума виконавчого збору, що підлягає стягненню за несвоєчасне виконання рішень судів відповідно становить 372733,37 грн. А всього заборгованість станом на 17.05.2016 року становить 4100507,12 грн.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість ДП МОУ ЧМЗ по виплаті заробітної плати працівникам, становить 23322,05 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, на адресу Військової прокуратури Чернівецького гарнізону відповідачем надавалась інформація по відкритим виконавчим провадженням. Однак, позивач - Військова прокуратура Чернівецького гарнізону акти звірки розрахунку заборгованості по зведеному виконавчому провадженню не проводила.

Судом першої інстанції було зобов'язано Військову прокуратуру Чернівецького гарнізону, ДП МОУ Чернівецький металообробний завод" надати письмові докази в частині погашення заборгованості, акти звірки розрахунків сум заборгованості по зведеному виконавчому провадженню, акти звірки списаної заборгованості.

Однак, позивачі вимоги ухвали суду не виконали, письмових доказів щодо відсутності заборгованості, акти звірки розрахунків сум заборгованості по зведеному виконавчому провадженню щодо погашення заборгованості, акти звірки списаної заборгованості суду не надали.

В матеріалах, наданих відповідачем містяться судові накази Садгірського районного суду міста Чернівці, із змісту яких видно, що Військова прокуратура Чернівецького гарнізону зверталась із заявами до вказаного суду в інтересах працівників ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_10 про видачу судового наказу про стягнення з ДП МОУ Чернівецький металообробний завод" заборгованості по заробітній платі, а також судового збору. Із змісту вказаних судових наказів видно, що заборгованість по виплаті заробітної плати зазначеним вище працівникам складає 23322,05 грн. При цьому позивачі не надали суду належних доказів про добровільну виплату заборгованості та добровільне погашення заборгованості по заробітній платі за рішеннями судів, що набрали законної сили.

Отже, єдиною причиною, на яку посилається позивач для зняття арешту з рахунків є неможливість проведення реорганізації установи, проте, згідно чинного законодавства це не є підставою для зняття арешту.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що відсутні будь-які обмеження щодо накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на його банківських рахунках.

Частиною 2 ст. 14 КАС України передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, прийнята відповідачем Постанова про арешт коштів боржника від 03 грудня 2013 року № 28657346 відповідає вимогам чинного законодавства.

Окрім цього, відповідно ст. 57 Закону № 606-XI арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: - винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; - винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; - винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; - проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Із змісту наведеної норми слідує, що у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби адміністративним судом не вирішується питання щодо накладення арешту чи його зняття, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення арешту або залишити останнє без змін.

При цьому, суд не наділений повноваженнями щодо зняття арешту з банківських рахунків своїм рішенням у межах виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність заявлених позивачем вимог, які обгрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Чернівецький металообробний завод" залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року - без змін.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України "Чернівецький металообробний завод" на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 606,32 грн.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 серпня 2016 року.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.