Справа № 826/6017/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09 серпня 2016 року 10 год. 20 хв. № 826/6017/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони» до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони» (далі - позивач, ДП «Управління ВОХОР») до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - відповідач, ДПІ у Подільському районі) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 01 грудня 2015 року № (далі - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позову зазначено, зокрема, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам. Крім того, позивач звертає увагу суду на протиправність призначеної перевірки та допущення ревізором-інспектором численних неточностей при складанні акта перевірки.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представники позивача підтримали позов та просили задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та поясненнях по суті позову, на обґрунтування яких надано письмові докази, а представник відповідача не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із письмовими доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Подільському районі у період із 22 жовтня 2015 року по 28 жовтня 2015 року проведено перевірку ДП «Управління ВОХОР», за результатами якої 04 листопада 2015 року складено акт №4816/26-56-22-04-09 про результати позапланової виїзної перевірки ДП «Управління ВОХОР» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «НСБ-Рубікон» () за період з 01 грудня 2014 по 31 грудня 2014 року, ТОВ «Союз М» (), ТОВ «Фенікс СБ» (), ТОВ «Т-С-К» (), ТОВ «НСБ Меркурій» () за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року (далі - акт перевірки), згідно з висновками якого, ДП «Управління ВОХОР» в порушення вимог норм п.п. 198.2, 198.3 та 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 943531,00 грн., в тому числі за звітні періоди: за січень 2015 року на 256725,00 грн., за лютий 2015 року на 153046,00 грн. за березень 2015 року на 223863,00 грн., за квітень 2015 року на 206810,00 грн., за травень 2015 року на 103087,00 грн.

ДП «Управління ВОХОР» скористалося своїм правом на оскарження висновків акта перевірки в порядку, визначеному п. 86.7 ст. 87 ПК України, та подав до ДПІ у Подільському районі письмові заперечення на висновки акта перевірки.

ДПІ у Подільському районі за результатами розгляду цих заперечень ДП «Управління ВОХОР» без внесення змін до описової частини акта перевірки (розділ 3 «Результати перевірки ДП «Управління ВОХОР» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «НСБ-Рубікон» () за період з 01 грудня 2014 по 31 грудня 2014 року, ТОВ «Союз М» (), ТОВ «Фенікс СБ» (), ТОВ «Т-С-К» (), ТОВ «НСБ Меркурій» () за період з 01 січня 2015 року по 31 травня 2015 року») своїм листом від 27 листопада 2015 року №14966/10/26-56-22-03 виклала висновки акта перевірки в іншій редакції, а саме зменшила суму виявленого заниження платником ПДВ до 535362,00 грн. (в тому числі за звітні періоди: за січень 2015 року на 82632,00 грн., за лютий 2015 року на 120647,00 грн., за березень 2015 року на 143386,00 грн., за квітень 2015 року на 146210,00 грн., за травень 2015 року на 42487,00 грн.), що стосується взаємовідносин з ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» і ТОВ «Т-С-К».

На підставі акта перевірки 04 листопада 2015 року ДПІ у Подільському районі 01 грудня 2015 року прийнято оскаржуване рішення, яким ДП «Управління ВОХОР» збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі 535362,00 грн. за основним платежем та у розмірі 133841,00 грн. за штрафами (фінансовими) санкціями.

За результатами проведення процедури адміністративного оскарження в порядку ст. 56 ПК України, оскаржуване рішення залишено без змін згідно рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 08 лютого 21016 року №2406/10/26-15-10-08-16 та Державної фіскальної служби України від 12 березня 2016 року №5260/6/99-99-10-01-01-25.

Суд погоджується із доводами представника позивача щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а також аналізу наступних норм та обставин.

Так, у ході розгляду справи судом з'ясовано, що висновок ДПІ у Подільському районі про завищення ДП «Управління ВОХОР» податкового кредиту із ПДВ на суму 535362,00 грн. ґрунтується на відсутності повного пакету первинних документів для підтвердження реальності надання ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» і ТОВ «Т-С-К» послуг на користь ДП «Управління ВОХОР». При цьому, до таких висновків ДПІ у Подільському районі дійшла, посилаючись на ненадання ДП «Управління ВОХОР» до перевірки таких документів: інформації щодо об'єктів, які охоронялися; дислокації постійних постів та дозорів з охорони об'єктів (детальних звітів щодо надання послуг охорони об'єктів); розрахунку вартості наданих охоронних послуг.

У контексті викладеного суд зазначає наступне.

Як зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Тобто, у межах даного спору слід, зокрема, встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ДП «Управління ВОХОР» та його контрагентами - ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» і ТОВ «Т-С-К», обставини виконання умов договорів, ділову мету в їх укладанні, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (зокрема, чи були платниками податку на додану вартість).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ДП «Управління ВОХОР» є діяльність приватних охоронних служб, обслуговування систем безпеки, проведення розслідувань. Крім того, 07 лютого 2011 року Міністерством внутрішніх справ України (далі - МВС України) видано ДП «Управління ВОХОР» ліцензію серії НОМЕР_10 на здійснення господарської діяльності, пов'язаної із наданням послуг з охорони власності та громадян.

Відповідно до статуту, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі - Міненерговугілля) від 21 листопада 2013 року №857, ДП «Управління ВОХОР» утворено з метою охорони особливо важливих об'єктів паливно-енергетичного комплексу, які належать до управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, та виконує функції відомчої воєнізованої охорони.

У ході судового розгляду справи судом з'ясовано, що у 2012 - 2013 роках МВС України видано ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» і ТОВ «Т-С-К» відповідні ліцензії на здійснення охоронної діяльності (термін дії необмежений). Основний вид діяльності за КВЕД цих підприємств - діяльність приватних охоронних служб (80.10), про що зазначено в акті перевірки.

Між ДП «Управління ВОХОР», як замовником і суборендарем, та підприємствами ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» і ТОВ «Т-С-К», як виконавцями/орендарями, укладено ряд письмових договорів (далі - спірні договори), а саме:

- договір №10 про надання послуг з системи безпеки від 01 січня 2015 року з ТОВ «Фенікс СБ» (далі - договір №10), за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними засобами надати послуги з систем безпеки на об'єктах, які охороняються замовником, відповідно до п. 1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п.п. 1.2, 3.1, 5.1, 6.1 договору №10 виконавець надає наступні послуги з: контролю за пересуванням мобільних патрулів охорони; профілактики та виявлення несанкціонованих втручань, технічних пошкоджень, комплектності обладнання, що знаходиться під охороною на стаціонарних об'єктах автомобілів, які здійснюють охорону магістральних газопроводів. Строк (термін) надання послуг, кількість та місце надання послуг визначається окремо для кожної ділянки та об'єкту, який охороняється замовником. Ціна цього Договору визначається окремо для кожної ділянки та об'єкту, який охороняється замовником. Здача-приймання виконаних послуг оформлюється актами надання послуг.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 01 січня 2015 року про визначення вартості послуг до договору №10, сторони погодили розмір щомісячної вартості послуг - 18215,00 грн. з ПДВ; кількість ділянок та маршрутів, які підлягають контролю - п'ять; дислокацію ділянок та місце перебування транспортних засобів: с. Довгалівка 1394 км, СКЗ №11; с. Довгалівка 1397 км, СКЗ №12; с. Заліман 1401 км, №СКЗ №13; с. Червона Гусарівка 1412 км, СКЗ №14; с. Заліман 1421 км №СКЗ №11;

- договір №9 оренди транспортних засобів від 01 січня 2015 року з ТОВ «Фенікс СБ» (далі - договір №9), за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування транспортний засіб (засоби) з такими характеристиками: вид - легковий автомобіль з повним приводом (включаючи позашляховики), технічний стан - придатний до використання за призначенням, не потребує ремонту, цільове призначення - використання в господарській діяльності підприємства для охорони магістральних газопроводів.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 ст. 1, п.п. 1.1, 1.2 ст. 3 договору №9, кількість засобів та строк суборенди кожного з них визначається додатковою угодою до договору, що викладена у додатку №1. Керування об'єктом суборенди і його технічна експлуатація здійснюється екіпажем (водієм), який перебуває у трудових відносинах з орендарем. Витрати на утримання екіпажу несе орендар. Розмір орендної плати визначається додатковою угодою між сторонами. Орендна плата сплачується суборендарем щомісячно протягом 45 днів з моменту підписання акта наданих послуг.

Відповідно до додаткової угоди - додаток №1 до договору №9, сторонами погоджено, що кількість транспортних засобів, що передаються в оренду - п'ять автомобілів, дислокація (місце перебування транспортних засобів) - встановлюється орендарем, строк оренди транспортних засобів - 1 рік, обсяги використання кожного транспортного засобу - в межах пробігу 150 км за добу, розмір щомісячної орендної плати - 25000,00 грн. (з ПДВ);

- договір №01/26-01/2015 про надання послуг з системи безпеки від 26 січня 2015 року з ТОВ «Т-С-К» (далі - договір №01/26-01/2015), за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними засобами надати послуги з систем безпеки на об'єктах, які охороняються замовником, відповідно до п. 1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п. 1.2 договору №01/26-01/2015, виконавець надає наступні послуги з: контролю за пересуванням мобільних патрулів охорони; профілактики та виявлення несанкціонованих втручань, технічних пошкоджень, комплектності обладнання, що знаходиться під охороною на стаціонарних об'єктах автомобілів, які здійснюють охорону магістральних газопроводів. В подальшому зміст умов договору №01/26-01/2015 аналогічний вищеописаному договору №10 з ТОВ «Фенікс СБ».

Відповідно до додаткової угоди №1 про визначення вартості послуг та місце їх надання до договору №01/26-01/2015, сторони погодили розмір щомісячної вартості послуг - 109200,00 грн. з ПДВ; кількість ділянок та маршрутів, які підлягають контролю - дві; дислокацію ділянок та місце перебування транспортних засобів: лінійна частина МГ Закарпатського ЛВУМГ УМГ «Прикарпаттятрансгаз» (Закарпатська область) - 3 автомобілі, лінійна частина МГ Хустського ЛВУМГ УМГ «Прикарпаттятрансгаз» (Закарпатська область, частково Львівська область (Сколівський р-н) - 3 автомобілі;

- договір №02/26-01/2015 оренди транспортних засобів від 26 січня 2015 року з ТОВ «Т-С-К» (далі - договір №02/26-01/2015), за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування транспортний засіб (засоби) з такими характеристиками: вид - легковий автомобіль з повним приводом (включаючи позашляховики), технічний стан - придатний до використання за призначенням, не потребує ремонту, цільове призначення - використання в господарській діяльності підприємства для охорони магістральних газопроводів.

В подальшому зміст умов договору №02/26-01/2015 аналогічний вищеописаному договору №9 з ТОВ «Фенікс СБ».

Відповідно до додаткової угоди - додаток №1 до договору №02/26-01/2015, сторонами погоджено, що кількість транспортних засобів, що передаються в оренду - шість автомобілів, дислокація (місце перебування транспортних засобів) - встановлюється орендарем, строк оренди транспортних засобів - 1 рік, обсяги використання кожного транспортного засобу - в межах пробігу 100 км за добу, розмір щомісячної орендної плати за всі транспортні засоби становить 151200,00 грн. (з ПДВ), в тому числі за один транспортний засіб - 25000,00 грн. (з ПДВ);

- договір №5 суборенди транспортних засобів від 21 січня 2015 року з ТОВ «Союз М» (далі - договір №5), за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування транспортний засіб (засоби) з такими характеристиками: вид - легковий автомобіль з повним приводом (включаючи позашляховики), технічний стан - придатний до використання за призначенням, не потребує ремонту, цільове призначення - використання в господарській діяльності підприємства для охорони магістральних газопроводів. В подальшому зміст умов договору №5 аналогічний вищеописаному договору №9 з ТОВ «Фенікс СБ».

Відповідно до додаткової угоди - додаток №1 до договору №5, сторонами погоджено, що кількість транспортних засобів, що передаються в оренду - чотири автомобілі; реєстраційні номери автомобілів - НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4; дислокація (місце перебування транспортних засобів) - встановлюється орендарем, строк оренди транспортних засобів - 14 місяців, обсяги використання кожного транспортного засобу - в межах пробігу 100 км за добу, розмір щомісячної орендної плати за всі транспортні засоби становить 100800,00 грн. (з ПДВ);

- договір №6 про надання послуг з системи безпеки від 21 січня 2015 року з ТОВ «Союз М» (далі - договір №6), за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними засобами надати послуги з систем безпеки на об'єктах, які охороняються замовником, відповідно до п. 1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п.п. 1.2, 3.1 договору №6, виконавець надає наступні послуги з: контролю за пересуванням мобільних патрулів охорони; профілактики та виявлення несанкціонованих втручань, технічних пошкоджень, комплектності обладнання, що знаходиться під охороною на стаціонарних об'єктах автомобілів, які здійснюють охорону магістральних газопроводів. Ціна цього договору складає 1020040,00 грн. (з ПДВ) на 14 місяців, та 72860,00 грн. (з ПДВ) на місяць.

В подальшому зміст умов договору №6 аналогічний вищеописаному договору №10 з ТОВ «Фенікс СБ»;

- договір №111 про надання послуг з системи безпеки від 01 грудня 2014 року з ТОВ «Союз М» (далі - договір №111), за умовами якого виконавець зобов'язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними засобами надати послуги з систем безпеки на об'єктах, які охороняються замовником, відповідно до п. 1.2 цього договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі послуги.

Згідно з п.п. 1.2, 3.1 договору №111, виконавець надає наступні послуги з: контролю за пересуванням мобільних патрулів охорони; профілактики та виявлення несанкціонованих втручань, технічних пошкоджень, комплектності обладнання, що знаходиться під охороною на стаціонарних об'єктах автомобілів, які здійснюють охорону магістральних газопроводів. Ціна цього договору складає 510020,00 грн. (з ПДВ) на 14 місяців, та 36430,00 грн. (з ПДВ) на місяць.

В подальшому зміст умов договору №111 аналогічний вищеописаному договору №10 з ТОВ «Фенікс СБ»;

- договір №112 суборенди транспортних засобів від 01 грудня 2014 року з ТОВ «Союз М» (далі - договір №112), за умовами якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування транспортний засіб (засоби) з такими характеристиками: вид - легковий автомобіль з повним приводом (включаючи позашляховики), технічний стан - придатний до використання за призначенням, не потребує ремонту, цільове призначення - використання в господарській діяльності підприємства для охорони магістральних газопроводів.

В подальшому зміст умов договору №112 аналогічний вищеописаному договору №9 з ТОВ «Фенікс СБ»;

Відповідно до додаткової угоди - додаток №1 до договору №112, сторонами погоджено, що кількість транспортних засобів, що передаються в оренду - два автомобілі; реєстраційні номери автомобілів - НОМЕР_5 і НОМЕР_6; дислокація (місце перебування транспортних засобів) - встановлюється орендарем, строк оренди транспортних засобів - 14 місяців, обсяги використання кожного транспортного засобу - в межах пробігу 150 км за добу, розмір щомісячної орендної плати за всі транспортні засоби становить 50400,00 грн. (з ПДВ);

- договір №С24/13-01-14 про надання охоронних послуг від 13 січня 2014 року з ТОВ «Союз М» (далі - договір №С24/13-01-14), за умовами якого виконавець за дорученням замовника зобов'язується виконувати комплекс заходів власними силами і засобами, необхідними для збереження цілісності охоронюваних об'єктів, а також з використанням технічних засобів охорони і комплексних систем безпеки ПАО «АрселорМіттал Кривий Ріг» в період часу та на умовах, визначених цим договором (надання послуги з охорони).

На підтвердження виконання умов вище вказаних договорів представником позивача надано суду копії наступних документів:

1) по взаємовідносинам з ТОВ «Фенікс СБ» - актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг з системи безпеки у січні, лютому, березні, квітні та травні 2015 року; листа ТОВ «Фенікс СБ» від 01 січня 2015 року №15, адресованого ДП «Управління ВОХОР» з питання погодження переліку працівників, які будуть залучені до виконання робіт на території Харківської області на МГ УМГ «Харківтрансгаз»; акта прийому-передачі об'єкту оренди (авто ВАЗ модель 21213, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7) №1 від 01 січня 2015 року; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг з оренди транспортного засобу у січні, лютому, березні, квітні та травні 2015 року; електронних податкових накладних; службової записки начальника охорони ТОВ «Фенікс СБ» у вигляді звіту за результатами надання послуг на об'єкті охорони;

2) по взаємовідносинам з ТОВ «Т-С-К» - актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг з системи безпеки на відповідних об'єктах за визначені календарні періоди протягом січня-травня 2015 року; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг з оренди транспортного засобу у січні, лютому, березні, квітні та травні 2015 року; електронних податкових накладних;

3) по взаємовідносинам з ТОВ «Союз М» - акта прийому-передачі об'єкту оренди (автомобілів ВАЗ моделі 21213, 2121, 212140, реєстраційні номери НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4) №1 від 21 січня 2015 року; акта прийому-передачі об'єкту оренди (автомобілів ВАЗ моделі 21043, 212140, реєстраційні номери НОМЕР_5 та НОМЕР_6) №1 від 01 грудня 2014 року; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг з оренди транспортних засобів у січні, лютому, березні, квітні та травні 2015 року; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання послуг з системи безпеки за січень, лютий, березень, квітень і травень 2015 року; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених та підписаних сторонами за результатами надання охоронних послуг за січень, лютий та березень 2015 року; електронних податкових накладних.

Також на підтвердження обставин проведення розрахунків із вказаними вище контрагентами за спірними договорами представник позивача надав суду копії електронних роздруківок банківських виписок (клієнт банк), карток рахунку бухгалтерського обліку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками) в розрізі по договорах за період з 01 січня по 31 травня 2015 року.

За результатами дослідження вище перелічених первинних та інших документів суд дійшов висновку, що вони оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Як пояснив представник позивача у відповідному судовому засіданні, придбані у ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» та ТОВ «Т-С-К» послуги використанні ДП «Управління ВОХОР» у своїй господарській діяльності, а саме для виконання своїх договірних зобов'язань з охорони об'єктів ПАТ «Укртрансгаз» (а саме лінійної частини магістральних газопроводів УМГ «Донбастрансгаз» шляхом патрулювання за маршрутами в у регіонах Харківської, Донецької, Луганської та Запорізької областей) та об'єктів ПАТ «АрселонМіттал Кривий Ріг». Надання таких послуг здійснювалося з використанням автопатрулів, у зв'язку з чим у ДП «Управління ВОХОР» як державного підприємства загальнодержавного значення попри наявну кількість штатних працівників виникла потреба у залученні додаткових ресурсів - транспортних засобів з відповідним обслуговуючим персоналом, замовлення послуг зі встановлення і ведення GPS-моніторингу (у спірних договорах кваліфіковані як послуги систем безпеки) за пересуванням автопатрулів по території об'єктів охорони.

На підтвердження наведених обставин представник позивача додатково надав суду такі документи: копії договору № від 31 жовтня 2014 року, укладеного між ДП «Управління ВОХОР», як виконавцем, та ПАТ «Укртрансгаз», як замовником, щодо надання послуг, пов'язаних з особистою безпекою (охоронною особливо-важливих об'єктів лінійної частини МГ УМГ «Донбастрансгаз»), та первинної документації, складеної та підписаної сторонами на виконання цього договору; копії договорів № і № щодо закупівлі послуги, пересувний пост охорони від 20 січня 2015 року, укладених між ДП «Управління ВОХОР», як виконавцем, та ПАТ «Укртрансгаз» (в особі філії УМГ «Прикарпаттрансгаз»), як замовником, щодо надання послуг по охороні лінійної частини магістральних газопроводів УМГ «Прикарпаттрансгаз», та первинної документації, складеної та підписаної сторонами на виконання цих договорів; копії договору № про закупівлю послуг, пов'язаних з особистою безпекою від 27 листопада 2014 року, укладеного між ДП «Управління ВОХОР», як виконавцем, та ПАТ «Укртрансгаз», як замовником, щодо надання послуг з охорони об'єктів лінійної частини магістральних газопроводів УМГ «Харківтрансгаз», та первинної документації, складеної та підписаної сторонами на виконання цього договору; копії договору №3446 про надання охоронних послуг від 30 вересня 2013 року, укладеного між ДП «Управління ВОХОР», як виконавцем, і ПАТ «АрселонМіттал Кривий Ріг», як замовником, щодо виконання комплексу заходів для збереження цілісності охоронюваних об'єктів, з використанням технічних засобів охорони і комплексних систем безпеки замовника, та первинної документації, складеної та підписаної сторонами на виконання цього договору; карток субрахунку бухгалтерського обліку 361 з відомостями про проведенні між сторонами взаєморозрахунки; банківських виписок (клієнт-банк) з відомостями про надходження на поточний рахунок ДП «Управління ВОХОР» сум коштів від контрагентів-замовників в якості оплати за наданні послуги; роздруківок руху автопатрулів; копії табелів робочого часу рухомих патрулів та графіків патрулювання об'єктів.

Суд встановив, що з наданих представником позивача документів чітко прослідковується наявність взаємозв'язку між витратами ДП «Управління ВОХОР» на придбання послуг охорони та оренди автомобілів у субпідрядних організацій і здійсненням ним господарської діяльності.

Поряд з цим, судом з'ясовано, що ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» та ТОВ «Т-С-К» станом на час існування спірних правовідносин мали відповідні діючі ліцензії на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з надання послуг охорони, а також були належним чином зареєстровані як платники ПДВ. Відповідачем належних доказів анулювання (скасування) вказаних ліцензій та/або реєстрації платником ПДВ до суду не надано.

Посилання представника відповідача на відсутність у контрагентів ДП «Управління ВОХОР» необхідних для виконання робіт (надання послуг) трудових ресурсів та основних засобів (зокрема, транспортних засобів), які в тексті акта перевірки не зафіксовані, наведені без документального підтвердження та спростовуються наданими представником позивача до матеріалів справи копіями наступних документів: договорів оренди транспортного засобу №145 та №145со від 01 січня 2015 року (укладених між ТОВ «ОА Пантера-гранд», як орендодавцем, і ТОВ «Фенікс СБ», як орендарем, щодо платного строкового користування легковими автомобілями); договорів найму (оренди) транспортних засобів від 18 лютого 2015 року, та від 15 травня 2015 року, укладених та нотаріально посвідчених між ТОВ «Т-С-К», як орендарем, і окремими фізичними особами, як орендодавцями, щодо платного строкового користування легковими автомобілями; свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (автомобілі ВАЗ, моделі 212140 і 21214, реєстраційні номери НОМЕР_8 та НОМЕР_9) за ТОВ «Т-С-К»; копіями штатних розкладів ТОВ «Т-С-К» станом на період січень-травень 2015 року.

Також, в матеріалах справи наявні копії листів ТОВ «Союз М» (лист №02/07-05 від 26 липня 2016 року), ТОВ «Фенікс СБ» (листи №№18, 19 від 25 липня 2016 року) та ТОВ «Т-С-К» (довідка №319 від 11 липня 2016 року, лист №1/3-181 від 25 липня 2016 року), надані на запити ДП «Управління ВОХОР», в яких його контрагенти підтверджують факт укладення спірних договорів, вказують про використання при цьому власних та/або орендованих транспортних засобів.

Крім того, відповідно до доданої представником позивача до позову копії довідки Державної фіскальної служби України від 04 квітня 2016 року №05-21/38 (отримана позивачем від ТОВ «Т-С-К» у відповідь на його запит від 16 травня 2016 року №01-45/05-215), складеної за результатами проведеної зустрічної звірки ТОВ «Т-С-К» по взаємовідносинам з ДП «Управління ВОХОР» за період з 01 червня 2014 року по 31 грудня 2015 року, підтверджено реальність спірних фінансово-господарських операцій на об'єктах ПАТ «Укртрансгаз» і його філій.

Згідно із пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п.п. 198.1 - 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 201.4, 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, законодавцем визначено підставу виникнення у платника податку права на отримання податкового кредиту, пов'язану з отриманням таким платником податку податкової накладної, оформленої належним чином із зазначенням усіх обов'язкових реквізитів, визначених нормами чинного законодавства, та видану суб'єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим платником ПДВ.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи.

Відповідно до ст. 1, ч. 3 ст. 8, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як також зазначено в інформаційному листі Вищого адміністративного суд України від 02 червня 2011 року (06 травня 2011 року) №742/11/13-11, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатись первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що представником позивача надано суду усі належним чином оформлені первинні документи, якими, за переконанням суду, підтверджується реальність здійснення господарських операцій між ДП «Управління ВОХОР» та ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» і ТОВ «Т-С-К», у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо протиправного завищення ДП «Управління ВОХОР» податкового кредиту із ПДВ на суму 535362,00 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками звітних періодів за січень-травень 2015 року на аналогічну суму коштів.

При цьому, як зазначив у своєму листі від 01 листопада 2011 року №1936/11/13-11 Вищий адміністративний суд України: «…сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце».

Враховуючи наведену правову позицію Вищого адміністративного суду України, суд не вважає критичним у даному випадку відсутність у позивача документів - інформації щодо об'єктів, які охоронялися, дислокацію постійних постів та дозорів з охорони об'єктів (детальних звітів щодо надання послуг охорони об'єктів), розрахунків вартості наданих охоронних послуг, оскільки, по-перше, оформлення таких документів у письмовому вигляді не передбачено умовами спірних договорів, а, по-друге, з наявних у справі документів вбачається фактичний рух активів та зміни у власному капіталі/зобов'язаннях платника податків (ДП «Управління ВОХОР») у зв'язку з вчиненням спірних господарських операцій.

Згідно правової позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в ухвалі від 10 жовтня 2012 року №К-24491/10, «за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників по ланцюгу для одержання Підприємством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов'язань».

Крім того, як зазначає Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 01 березня 2016 року №К/800/43042/15, «судам слід враховувати, що презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.».

В акті перевірки відсутні відомості про визначення контрагентам ДП «Управління ВОХОР» сум податкових зобов'язань у зв'язку з ухиленням від сплати податків та зборів, винесення вироків посадовим особам ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» та ТОВ «Т-С-К» за фактами ухиляння від сплати податків в результаті конкретних господарських операцій, або будь-які інші відомості, які можуть бути визначені як підстави та докази укладення угод з метою, що порушує публічний порядок.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічну норма закріплена в ч. 2 ст. 2 Кримінального кодексу України.

Однак, представник відповідача в ході судового розгляду справи будь-які достовірні відомості з документальним підтвердженням про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб ДП «Управління ВОХОР», ТОВ «Союз М», ТОВ «Фенікс СБ» та ТОВ «Т-С-К», безпосередньо відповідальних за укладення і виконання спірних правочинів, у скоєнні злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, а також документальні докази на підтвердження фактів підписання спірних договорів та первинних документів до них неуповноваженими на те особами, до суду не надав.

Отже, виходячи із меж заявлених позовних вимог, зважаючи на вище викладені норми та з'ясовані обставини, суд прийшов до висновку про те, що оскаржуване рішення ДПІ у Подільському районі прийнято протиправно, тому воно підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд зазначає, що посилання представника позивача на порушення ДПІ у Подільському районі законодавчо встановлених процедур призначення перевірки, як підстави для скасування оскаржуваного рішення, судом не враховувалися, оскільки наявні матеріали справи та пояснення представників сторін свідчать про допущення перевіряючого до проведення позапланової виїзної перевірки ДП «Управління ВОХОР», що в свою чергу нівелює правові наслідки можливих правових порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки (дані висновки суду відповідають правовій позиції Вищого адміністративного суду України, що наведена в його ухвалі від 25 травня 2016 року №К/800/53392/15, постановах від 19 квітня 2016 року №К/800/46320/14 та від 01 грудня 2015 року №К/800/46185/14).

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони» до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 01 грудня 2015 року №.

3. Присудити на користь державного підприємства «Управління відомчої воєнізованої охорони» () здійснений ним судовий збір у розмірі 10038,05 грн. (десять тисяч тридцять вісім гривень п'ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві ().

Копії постанови направити сторонам (вручити їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Відповідно до ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Згідно зі ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин