Справа № 331/9152/15-а(2-а/331/23/2016)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Київ К/800/11611/16

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С. (суддя-доповідач),
суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії щодо призначення пенсії.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів, позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій ставить питання про скасування таких рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що позивач звернулась за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, подавши відповідну заяву 28 липня 2015 року.

Рішенням комісії по розгляду суперечних питань при призначенні та виплаті пенсій, яке прийнято на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213- ХІІІ, позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 вона матиме після досягнення 56 років.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не досягла віку 56 років, необхідного для призначення і виплати їй пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Колегія суддів погоджується з висновками судів.

Позивач народилася 27 липня 1964 року, тобто на день звернення із заявою для призначення пенсії на пільгових умовах (28 липня 2015 року) їй виповнився 51 рік.

01 квітня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213- ХІІІ. Цим Законом внесені зміні, у тому числі у статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою визначений порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Пунктом «б» цієї статті передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених умовах.

Абзацом 24 статті 13 цього Закону зазначено, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Між тим, загальний стаж роботи на день звернення позивача складав 33 роки 7 місяців 19 днів, тобто більше 25 років, проте відсутній необхідний 10 річний стаж на роботі із шкідливими і важкими умовами праці.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів, що зменшення віку позивачу має бути здійснено на 4 роки (8 повних років = 2 роки роботи на 1 рік), тобто з 60 до 56 років. При цьому, мотиви судів про те, що наявність спеціального стажу у 9 років 7 місяців 19 днів не має вирішального значення, цілком правильні, оскільки розрахунок зменшення віку здійснюється на 1 рік за кожні 2 роки роботи, а відтак і при наявності 8 років 7 місяців 19 днів, і при наявності 9 років 7 місяців 19 днів зменшення віку відбувається на 4 роки ( 8 : 2 = 4; 9 : 2 = 4,5, тобто повних 4 роки).

Щодо посилання позивача на неправильне застосування судами норм процесуального права, то колегія суддів не погоджується з ними, оскільки відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції станом на 27 липня 2014 року на пільгових умовах мали право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам. Статтею 12 цього Закону визначено, що право на пенсію за віком мають жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Таким чином, станом на 27 липня 2014 року позивач також не набула права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки не мала 10 років спеціального стажу.

В той час, станом на 28 липня 2015 року позивачу виповнилося 51 рік, проте з 01 квітня 2015 року відбулись зміні у законодавстві, що регулюють спірні правовідносини, тому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах вона отримує після того, як їй виповниться 56 років, про що зазначено вище.

Оскільки під час вирішення справи по суті судами не допущені порушення норм матеріального та процесуального права, то скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2016 року і ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: