Справа № 804/14636/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №211-17 від 15.05.2015 р.
Від відповідача надійшло заперечення, в якому він посилається на те, що з прийняттям Податкового кодексу України мінімальна сума орендної плати повинна становити не менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на подані до суду заперечення.
Заслухавши представників сторін, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, судом встановлено наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2003 р. між виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (орендодавець) та громадянкою ОСОБА_5 (орендар), було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0190 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 102-Д, який посвідчений нотаріально та зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №7815, 06.10.2003 р. Згідно пункту 2.1 Договору від 06.10.2003 р. земельна ділянка передається до 30.07.2018 р.
Розмір земельного податку переглядається у разі законодавчої зміни ставок земельного податку (п.3.3 Договору).
Згідно з пунктом 1.3 Договору, грошова оцінка земельної ділянки складає згідно з довідкою про грошову оцінку земельної ділянки, на момент укладання цього договору: 167773,91 грн.
Сума орендної плати індексується у разі збільшення ставок земельного податку за умови виплати її у повному обсязі до закінчення терміну дії договору (п.3.4 Договору).
Проаналізувавши норми чинного законодавства України, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновків про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України Про оренду землі від 03.07.1992 р. № 2535-ІІІ, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
1 січня 2011 р. набрав чинності Податковий кодекс України, який, відповідно до п.1.1 ст.1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
За змістом пп.9.1.10 п.9.1 ст.9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп.14.1.73 п.14.1 ст.14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обовязок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України). Подібне визначення міститься й у ст.21 Закону №161-XIV.
Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України).
Підпунктом 288.5.1 п.288.5 ст.288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Згідно абз.1 п.286.5. статті 286 розділу ХІІ Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.
Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.
Згідно інформації про наявність прав на земельні ділянки, що зареєстровані у Державному реєстрі земель станом на 01.01.2013 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,0190 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 102-Д, на 2015 р. складає 426759,33 грн.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що з набранням чинності Податкового кодексу України, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 цього Кодексу, та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пп.5.2 ст.5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України.
Крім того, можливість перегляду розміру земельного податку та індексації суми орендної плати передбачена Договором від 06.10.2003 р. (п.3.3, 3.4 Договору).
Вказана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 02.12.2014р. по справі №21-274а14.
Відповідно до норм ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №211-17 від 15.05.2015 р. задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення №211-17 від 15.05.2015р. - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено 04 березня 2016 року

Суддя ОСОБА_1