Справа № 810/2384/16
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

01 серпня 2016 року 810/2384/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1

до начальника відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Васильківської районної державної адміністрації Київської області Степанець Ірини Вікторівни,

слідчого Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Волинця Владислава Сергійовича

про визнання дій протиправними, скасування постанови та рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до начальника відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Васильківської районної державної адміністрації Київської області Степанець Ірини Вікторівни та слідчого Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Волинця Владислава Сергійовича, в якому просить:

- визнати протиправними дії слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області Волинця Владислава Сергійовича по винесенню постанови про заборону вчиняти дії від 04.07.2014 року по земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії державного реєстратора Степанець Ірини Вікторівни Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київській області про винесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14232099 від 04.07.2014 року по земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1. яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати постанову Слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області Волинця Владислава Сергійовича по винесенню Постанови про заборону вчиняти дії від 04.07.2014 року по земельній ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 14232099 від 04.07.2014 року винесеного державним реєстратором Степанець Іриною Вікторівною Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київській області.

Відповідно до приписів статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до слідчого Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Волинця Владислава Сергійовича про визнання протиправними дії слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області Волинця Владислава Сергійовича по винесенню постанови про заборону вчиняти дії від 04.07.2014 року по земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та скасування вказаної постанови слідчого, - не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори: що належать вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Приписи пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначають справу адміністративної юрисдикції як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому частиною першою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Зі змісту позовної заяви слідує, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з протиправними, на думку позивача, діями слідчого СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області Волинця Владислава Сергійовича по винесенню постанови про заборону вчиняти дії від 04.07.2014 року по земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, позивачем до позовної заяви додано копію ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2016 №362/2934/16-к, якою було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна (земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1), що належить ОСОБА_1 і який не є учасником кримінального провадження № 120 141 1, оскільки арешт на земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 в порядку статей 170-173 КПК України не накладався.

З вказаної ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської, суду стало відомо, що слідчим СВ Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області Волинцем В. С. 04.07.2014 винесено постанову, якою заборонено вчиняти будь-які дії пов'язані з відчуженням земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1. Тобто, спірна постанова від 14.07.2014 була прийнята в порядку КПК України в рамках кримінального провадження.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з Рішенням Конституційного суду України від 23.05.2001 №6-рп/2001 кримінальне судочинство визначається як врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської.

У рішенні від 14.12.2011 року №19-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб'єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. До того ж імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб'єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ.

Аналіз вимог, заявлених у позовній заяві, та позиції Конституційного суду України дають суду підстави для висновку, що вирішення питання щодо дій відповідача, які регламентовані Кримінальним процесуальним кодексом України, не є управлінською діяльністю, і надання цим діям оцінки не входить до компетенції адміністративного суду.

Крім того, Науково-консультативна рада Вищого адміністративного суд України у Рішенні від 10.04.2014 року № 5 "Про Про затвердження висновків щодо неналежності окремих категорій спорів до юрисдикції адміністративних судів" затвердила висновок про те, що усі питання, що стосуються арешту майна, накладеного як засіб забезпечення кримінального провадження (накладення, зміна, скасування), є кримінально-процесуальними правовідносинами і повинні вирішуватися судом, що розглядає кримінальну справу.

Також, спільним листом Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.03.2011 №334/8/13-11 (259/0/4-11) наголошено на тому, що при визначенні судової юрисдикції стосовно вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин. Органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції, відтак, такі спори не випливають із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

Тобто, оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які здійснені у рамках кримінального провадження, може відбуватися виключно за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України.

З огляду на положення статті 306 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку що оскарження позивачем дій відповідача та прийянятої постанови повинно здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, оскільки діяльність посадових осіб слідчих органів має свої особливості і в даному випадку не належить до управлінської сфери, відтак позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог до слідчого Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Волинця Владислава Сергійовича не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного України, звернення до адміністративного суду з позовом, який не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтею 107, пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до слідчого Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Волинця Владислава Сергійовича, - відмовити.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панова Г. В.