Справа № 808/324/16
Суддя: Нестеренко Людмила Олексіївна
Дата ухвалення: 2016-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Справа № 808/324/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нестеренко Л.О., при секретарі судового засідання Фесик А.В.,

за участю:

представника позивача: Берчук С.Г.,

представника відповідача: Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за заявою Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.01.2016 № та №,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М.Кузьміна»до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 13.01.2016 року № та №.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень - вересень 2015 року на суму 3 165 485 грн. і нараховано штраф у розмірі 1 384 745 грн., та №000082202, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за вересень - травень 2015 року, та які прийняті на підставі акту документальної виїзної позапланової перевірки №46/28-04-46/00186536 від 24.12.2015 року.

Ухвалою суду від 22.01.2015 року відкрито провадження в адміністративній справі №808/324/16, закінчено підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи.

11.02.2016 року представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме копій первинних документів, якими підтверджується реальність господарських операцій, та які були предметом дослідження контролюючим органом під час проведення перевірки.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Зазначив, що контролюючим органом не доведено неправомірність включення до складу податкового кредиту податкових накладних, виписаних ПП «Ексимтранссервіс-Південь» за операціями щодо транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, за ставкою ПДВ 20%, без врахування вартості міжнародних перевезень, а суми, зазначені в податкових повідомленнях-рішеннях, визначені на підставі власних припущень інспекторів контролюючого органу. Під час проведення перевірки, контролюючому органу були надані всі первинні документи, якими підтверджується правомірність формуванням підприємством податкового кредиту. Тому позивач правомірно включив до складу податкового кредиту операції з транспортно-експедиторського обслуговування вантажів. Вважає висновки, викладені в акті перевірки №46/28-04-46/00186536 від 24.12.2015 року необґрунтованими, а податкові повідомлення рішення безпідставними, протиправними, та такими, що підлягають скасуванню. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях, та зазначає, що операції з транспортно-експедиторських послуг фактично є операціями з міжнародного перевезення, які оподатковуються ПДВ за ставкою 0%, тому підприємство неправомірно включило до складу податкового кредиту податкові накладні, виписані ПП «Ексимтранссервіс-Південь» при здійсненні господарських операцій з надання транспортно-експедиторських послуг, за ставкою ПДВ20%.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши думку сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в період часу з 24.11.2015 року по 17.12.2015 року СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС проводила документальну виїзну позапланову перевірку ПАТ «Дніпроспецсталь» (код за ) з питань правильності відображення в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з контрагентом ПП «Ексимтранссервіс -Південь» (код за ), за наслідками якої складено акт №46/28-04-46/00186536 від 24.12.2015 року.

Згідно висновку акта зазначено, що перевіркою ПАТ «Дніпроспецсталь» встановлено порушення абз. «а» п.п.195.1.3. п.195.1 ст.195, п.200.1 , 200.4. ст.200 ПКУ, а саме завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту та завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за період з 01.05.2015 по 30.09.2015 року на суму 3 165 485 грн.

13.01.2016 року на підставі зазначеного акту, СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень - вересень 2015 року на суму 3 165 485 грн. та нарахований штраф у розмірі 1 384 745 грн., та №000082202, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за вересень - травень 2015 року на суму 3 165 485 грн.

Суд вважає прийняті відносно позивача відповідачем податкові повідомлення-рішення необґрунтованими, з наступних підстав.

Виходячи зі змісту акту перевірки №46/28-04-22-02/00186536 від 24.12.2015р. (стор. 5 акту), на думку податкового органу ПАТ «Дніпроспецсталь» віднесено до складу податкового кредиту податкові накладні, виписані ПП «Ексимтранссервіс-Південь» на послуги ТЕО без врахування вартості міжнародних перевезень вантажів морським транспортом, в результаті чого завищено податковий кредит за травень - вересень 2015р.

З посиланням на абз. а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПКУ податковий орган вважає, що має бути застосована нульова ставка ПДВ.

Суд вважає такий висновок відповідача помилковим, виходячи з наступного.

Так, позивачем (Вантажовласником) укладено договір-доручення №13150294 від 21.05.2015р. з ПП «Ексимтранссервіс-Південь» (Агент), відповідно до якого Агент зобов'язується за плату і за рахунок вантажовласника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів морським та змішаними видами транспорту (ТЕО), що не заперечується відповідачем.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (ст. 9 Закону України №1955 «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1955, експедитор (транспортний експедитор) - це суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Згідно ст.1 Закону №1955, транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування

Стаття 8 Закону №1955 закріплює види транспортно-експедиторських послуг, так, згідно ч.3 ст.8 Закону, Експедитори за дорученням клієнтів:

- забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України;

- фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об'єкти для своєчасного відправлення вантажів;

- здійснюють роботи, пов'язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів;

- ведуть облік надходження та відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об'єктів;

- організовують охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання;

- організовують експертизу вантажів;

- здійснюють оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю;

- надають в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження;

забезпечують виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, неміцній, нестандартній упаковці або такій, що не відповідає вимогам перевізників;

- здійснюють страхування вантажів та своєї відповідальності;

- забезпечують підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності відповідного виду транспорту;

- забезпечують оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат;

- здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів;

- оформляють документи та організовують роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог;

- надають підготовлений транспорт, який має додаткове обладнання згідно з вимогами, передбаченими законодавством;

- надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

При цьому відповідно до ст.307 ГКУ, ст.909 ЦКУ укладення договору перевезення підтверджується транспортною накладною (коносаментом або іншим документом, передбаченим відповідним транспортним кодексом (статутом).

Правовідносини, що виникають з морського перевезення вантажу, регулюються главою 2 Кодексом торговельного мореплавства України (далі за текстом КТМУ).

Так, згідно ст. 133 КТМУ, за договором морського перевезення вантажу перевізник або фрахтівник зобов'язується перевезти доручений йому відправником вантаж з порту відправлення в порт призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачу), а відправник або фрахтувальник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату (фрахт).

Згідно ч.2 ст.134 КТМУ, документами, що підтверджують наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є:

1) рейсовий чартер - якщо договір передбачає умову надання для перевезення всього судна, його частини або окремих суднових приміщень;

2) коносамент - якщо договір не передбачає умови, зазначеної в пункті 1 цієї статті;

3) інші письмові докази.

Отже, з аналізу перелічених законодавчих норм суд робить висновок, що:

1. послуги, пов'язані з перевезенням та перевезення (послуги з перевезення) - це різні господарські операції.

2. за експедитором закріплено лише забезпечення оптимального транспортного обслуговування, а також організацію перевезення вантажів.

3. по суті, експедитор є агентом, відповідно, договір транспортного експедирування є агентським договором.

Відповідно до ст.185 ПКУ об'єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема:

пп.б) постачання послуг, місце постачання яких знаходиться на митній території України та визначається відповідно до ст.186 ПКУ;

пп.е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Місце постачання транспортно-експедиторських послуг визначається відповідно до пп.«ж» п.186.3 ПКУ - місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб'єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання.

Отже, якщо транспортно-експедиторські послуги надаються експедитором - резиденту України, то вони оподатковуються за загальною ставкою 20 %.

Як зазначалось вище, відповідно до пп.«е» п.185.1 ПКУ постачання послуг з міжнародного перевезення є окремим об'єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до пп.195.1.3 ПКУ, до таких послуг застосовується нульова ставка за умови, що міжнародне перевезення підтверджується єдиним міжнародним перевізним документом.

Необхідно звернути увагу, що в ст.195 ПКУ, в якій зазначені операції, що оподатковуються за ставкою 0%, відсутнє посилання на транспортно-експедиторські послуги.

Тобто, законодавець відокремлює господарські операції з надання ТЕО від операцій з міжнародного перевезення, регулюючі їх різними нормативно-правовими актами. Відповідно відрізняється і оподаткування цих операцій.

Крім того, на користь правильного застосування ПАТ «Дніпроспецсталь» норм ПКУ свідчать також й інші положення ПКУ.

Так, оподаткування ПДВ деяких послуг, що входять до переліку транспортно-експедиторських послуг, буде здійснюватись за місцем фактичного постачання таких послуг відповідно до пп.186.2.1 п.186.2 ст.186 ПКУ за ставкою 20%.

Відповідно до пп.186.2.1 ПКУ місцем постачання послуг є місце фактичного постачання послуг, пов'язаних з рухомим майном, а саме:

а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;

в) послуг, пов'язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;

Таким чином, в наведеній нормі мова йде про послуги, пов'язані з перевезенням, а не про послуги з перевезення.

Як було зазначено вище, відповідно до укладеного позивачем договору №13150294, ПП«Ексимтранссервіс-Південь» не здійснює перевезення вантажу, а надає послуги, пов'язані з перевезенням (ТЕО), а перевізниками в морському сполученні є нерезиденти, що також не заперечується податковим органом.

У разі, якщо експедитор отримує транспортно-експедиторські послуги від транспортного експедитора - нерезидента, то місцем постачання таких послуг відповідно до пп.«ж» п.186.3 ПКУ буде митна територія України, відповідно, із врахуванням ст.208 ПКУ такі послуги є об'єктом оподаткування за ставкою 20%.

Крім того, відповідно до п.197.9 ст.197 ПК України звільняються від оподаткування операції з постачання послуг, що надаються іноземним та вітчизняним суднам, які здійснюють міжнародні перевезення пасажирів, їхнього багажу і вантажів та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами.

Однак, при проведенні перевірки дані питання податковим органом не досліджувались, що виключає можливість кваліфікувати віднесення ПАТ «Дніпроспецсталь» отриманих послуг від ПП «Ексимтранссервіс-Південь» з ТЕО до податкового кредиту як порушення положень ПКУ.

До того ж, у висновках акту перевірки зазначено на порушення абз. а) пп.195.1.3 п.195.1 ст.195 ПКУ, яка визначає лише перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою та не містить приписів з оподаткування, якими необхідно керуватися платнику податків.

Спосіб викладення вказаної норми є бланкетним, що виключає її порушення, оскільки правила оподаткування (які і можуть бути порушені) зазначених в ст.195 ПКУ операцій, містяться в інших нормах цього ж кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ПАТ «Дніпроспецсталь» є отримувачем послуг з ТЕО від ПП «Ексимтранссервіс-Південь» та є резидентом - тож такі послуги підлягають оподаткуванню за ставкою 20% згідно із пп.б) ст.185.1, пп.«ж» п.186.3, пп.186.2.1 п.186.2 ст.186 ПКУ.

Згідно зі статтею 134 КТМУ, договір морського перевезення вантажу повинен бути укладений у письмовій формі.

Одним із документів, що підтверджує наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, є коносамент. Однак, коносамент сам по собі не є договором морського перевезення, оскільки є одностороннім актом, який підписується капітаном судна або іншим уповноваженим представником перевізника. Видача коносамента є юридичною дією, підставою для вчинення якої є договір морського перевезення вантажу.

Коносамент є доказом того, що перевізник прийняв вантаж, визначає обов'язок перевізника видати вантаж одержувачу і цим визначає правовідносини між перевізником і одержувачем вантажу (ст.135-138 КТМУ). Отже, коносамент визначається як одностороння заява перевізника про згоду на морське перевезення вантажу, та є доказом прийняття вантажу до перевезення.

Коносамент є цінним папером, тобто виконує функцію товаророзпорядчого документу, внаслідок чого може бути предметом угоди купівлі-продажу без фізичної передачі товарів.

Таким чином, основними функціями коносамента є:

1. функція розписки перевізника про отримання вантажу від відправника;

2. функція доказу наявності і змісту договору морського перевезення вантажу;

3. функція товаророзпорядчого документу щодо вказаного в ньому вантажу.

В практиці застосування коносаменти можуть бути прямими та наскрізними.

Прямий коносамент застосовується при так званих прямих перевезеннях «від порту до порту».

Наскрізний коносамент використовується при так званих змішаних перевезеннях, коли морське перевезення є лише частиною загального перевезення і товари повинні перевозитися різними наземними і морськими перевізниками. В даному випадку наскрізний коносамент звільняє відправника укладати договори з декількома перевізниками, які повинні доставляти вантаж на наступних стадіях перевезення. Наскрізний коносамент застосується також тоді, коли морське перевезення поділено на окремі частини, які здійснюються різними судновласниками шляхом перевантаження. При оформленні наскрізного коносаменту експедитор організовує перевантаження з послідуючими перевезеннями.

Особа, яка має намір перевезти вантаж морським транспортом, повинна скласти і передати перевізнику вантажевий ордер. В ньому містяться дані про назву вантажу, його характеристику, рід упаковки, назва відправника і одержувача вантажу, відомості про кількість копій та оригіналів коносаменту, умови фрахту тощо.

Тобто, вантажевий ордер визнається офертою. Оферта передається перевізнику або його представнику на умовах подання вантажу для огляду.

Свою згоду перевізник надає у формі так званої штурманської розписки. Під штурманською розпискою слід розуміти підписаний помічником капітана документ, який засвідчує прийом вантажу на борт судна. Після закінчення навантаження кількість і вага вантажу, які зазначено в штурманській розписці, заносяться у коносамент.

Отже, штурманська розписка розглядається як акцепт укладення договору морського перевезення вантажу.

Згідно з ст.137 МКТ після приймання вантажу до перевезення перевізник вантажу, капітан або агент перевізника зобов'язані видати відправнику коносамент, який є доказом приймання перевізником вантажу, зазначеного в коносаменті.

Тож, за економічною суттю договір транспортного експедирування є агентським договором, оскільки експедитор діє за дорученням замовника (вантажовідправника або вантажоотримувача).

За умовами договору з транспортного експедирування експедитор також може діяти як підрядник, залучаючи для виконання цілого комплексу робіт перевізників, вантажників та інш.

З аналізу змісту договору-доручення №131150294 від 21.05.2015р. з ПП «Ексімтранссервіс-Південь» вбачається, що вказаний договір є змішаним та містить окремі елементи договору доручення та договору підряду.

Так, відповідно допп.1.1договору Агент (ПП «Ексімтранссервіс-Південь») має повноваження на укладення договорів перевезення, відповідно до пп.3.3.3 п.3.3 договору Агент має наступні обов'язки: укладає договори перевезення відповідно до вказівок Вантажовласника на найбільш вигідних для останнього умовах; пп.3.3.6 Агент забезпечує своєчасність розрахунків з перевізниками та іншими організаціями, залученими для виконання цього договору; п.4.3 платежі Агентові за послуги включають винагороду та вартість перевезення. Згідно із розділом 2 договору послуги надаються Агентом за заявками від Замовника. Заявка повинна містити кількість транспортних засобів, тип транспортного засобу, дату і час подання т/засобу, вид (найменування) вантажу, адресу вантажовідправника та вантажоодержувача, місця митного оформлення, вартість перевезення, тощо.

Таким чином, договором на ТЕО з ПП «Ексімтранссервіс-Південь» позивачем не розмежовано окремо вартість транспортно-експедиторських послуг та вартість послуг з міжнародного перевезення.

Отже, експедитор ПП «Ексімтранссервіс-Південь» купує послуги з перевезення у третіх осіб та продає їх замовнику - ПАТ «Дніпроспецсталь». Тому експедитор оподатковує ці послуги ПДВ в загальному порядку - в дохід Агента включається вся виручка від наданих послуг (у т.ч. і вартість перевезення, яка здійснюється третьою особою субпідрядником - перевізником), при цьому вартість перевезення відноситься до видатків.

Проте, Агент за умовами договору не є перевізником безпосередньо, в той час як право на застосування нульової ставки ПДВ відповідно до ст.195 Податкового кодексу України має платник, який безпосередньо надає транспорті послуги з міжнародного перевезення пасажирів та вантажів, тобто нульова ставка ПДВ, встановлена для перевізника, не поширюється на інші послуги, які надаються при перевезенні, зокрема на ті, які надає експедитор.

Також судом встановлено, що відповідач, під час перевірки визначив (відокремив) суму витрат на міжнародне перевезення, шляхом віднімання від загальної сукупної суми всіх виписаних ПП «Ексімтранссервіс - Південь»податкових накладних, суми податкових накладних, де в якості наданих послуг зазначено «ТЕО 20ґ- контейнера» та «ТЕО 40ґ- контейнера». Відповідач протиправно ототожнив послугу з міжнародного перевезення з послугами ТЕО, що згідно укладених договорів доручень, мовою оригіналу є «Транспортно- экспедиторское обслуживание». Таким чином відповідач визначив вартість міжнародних перевезень не на підставі первинних бухгалтерських документів, а непрямим методом, шляхом віднімання, застосовуючи власні припущення щодо тотожності суті господарських операцій з надання транспортно-експедиторських послуг з господарськими операціями міжнародного перевезення, що є порушенням п.п.3, 4, 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. №984, яким визначено, що акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби і повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень податкового законодавства.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Тобто, не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів.

Акт перевірки повинен фіксувати та містити змістовний опис певних фактів порушення платником податку норм податкового законодавства, а також первинні документи, які засвідчують такі факти та обставини.

З урахуванням наведеного вбачається, що акт перевірки 46/28-04-46/00186536 від 24.12.2015 року не відповідає вимогам Порядку № 984, оскільки: - в акті відсутнє чітке викладення змісту допущених порушень. Виходячи із системного аналізу норм Порядку № 984, Податкового кодексу, зміст порушення передбачає посилання в акті перевірки не тільки на порушену норму права, а й викладення обставин цього порушення, тобто змістовне відображення конкретних дій/бездіяльності суб'єкта господарювання, які свідчать про порушення наведених норм податкового законодавства.

Згідно рішення ВАСУ від 22.09.2014 р. К/800/43056/14 «… право на застосування нульової ставки ПДВ має платник, який безпосередньо надає транспорті послуги з міжнародного перевезення пасажирів та вантажів, тобто, нульова ставка ПДВ, встановлена для перевізника, не поширюється на послуги, які надає експедитор.»

Виходячи з наведеної судової практики застосовувати нульову ставку має саме контрагент (у разі, якщо контрагент є і перевізником), чи перевізник за дорученням контрагента, але не ПАТ «Дніпроспецсталь».

Окрім цього, податкове законодавство України не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання договірних зобов'язань.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України»).

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, а отже, про протиправність винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень відносно позивача, та, як наслідок, про необхідність їх скасування.

Згідно з нормами ст.. 94 КАС України, судовий збір повинен бути стягнутий на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 94, 58-63 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 13.01.2016 за № та №, винесені Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС відносно Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС на користь Публічного акціонерного товариства "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна судовий збір у розмірі 69631 гр. 45 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Нестеренко