Справа № 511/1994/14-а
Суддя: Теренчук Ж. В.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1994/14-а
Номер провадження: 2-а/511/11/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж . В .,

при секретарі - Ніколас С.О.,

за участюпозивача - ОСОБА_1,

представниківпозивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представниківвідповідачів - ОСОБА_13., ОСОБА_14.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Білгород-Дністровського прикордонного загону, начальника 4-го відділення Прикордонної служби «Кучурган» старшого лейтенанта ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі -Прикордонної служби), Білгород-Дністровського прикордонного загону (далі-Прикордонного загону), начальника 4-го відділення Прикордонної служби «Кучурган» старшого лейтенанта ОСОБА_4 (далі-начальника відділення ОСОБА_4.), в якому просив визнати неправомірними дії останнього щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 29 червня 2014 року за №027481 (далі - постанова №027481) на підставі протоколу про адміністративне правопорушення за тим же номером, передбачене частиною другою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та скасувати зазначену постанову.(а.с.2)

На обґрунтування позову зазначив, що не порушував встановлений термін перебування іноземців в Україні, тому вважає, що його безпідставно притягнено до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили визнати неправомірними дії начальника відділення ОСОБА_4., так як 29.06.2014 року при розгляді адміністративної справи ОСОБА_4 були грубо порушені процесуальні права ОСОБА_1, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема право на захист, на отримання перекладача, на ознайомлення з матеріалами справи, право знати про час та місце розгляду справи, порушено місце розгляду справи. Крім цього просили скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП, винесену начальником відділення ОСОБА_4. 29.06.2014 року, так як спрацювання бази даних 1-11 та ПТР-90 щодо перевищення ОСОБА_1 терміну перебування на території України відбулось на 03 год 49 хв (постанова винесена 17 год.29 хв., а спрацювання бази даних відбулось о 21 год.19 хв.) після винесення постанови по справі і тому ОСОБА_4. ніяк не міг скористатись даними результатами спрацювання вищезазначених баз даних і притягнув ОСОБА_1 до відповідальності безпідставно. Крім цього ОСОБА_1, починаючи з 07 квітня 2014 року не перевищив термін перебування іноземців на території України (90 днів протягом 180 днів) (а.с.13, 42 т.3), саме з цієї дати вважає позивач поширено на громадян РФ дію правил перебування в Україні іноземців 90 днів проти 180 днів і при цьому вважають, що в Україні продовжувала діяти Міжнародна угода, укладена між Росією та Україною, як нормативний акт, який має вищу юридичну силу над національним законодавством, по якій для громадянам Росії був встановлений інший порядок їх тимчасового перебування на території України.

Відповідачі - Прикордонна служба в особі представника ОСОБА_13. та Прикордонний загін в особі ОСОБА_14. позов не визнали. В суді Прикордонна служба та її представник стверджували, що автоматизований підрахунок кількості днів тимчасового перебування на території України громадян РФ для здійснення контролю термінів їх перебування, визначений пп. 2 п.2 постанови КМУ від 15.02.2012 року за №150ДПСУ України було розпочато 20 березня 2014 року, а на виконання доручення КМУ від 28.03.2014 року №8053/1/1-14 з 07 квітня 2012 розпочато перевірку виконання громадянами РФ вимог, що до строків перебування на території України. Виходячи з цього, станом на 29.06.2014 року ОСОБА_1 порушив термін перебування на території України (90 днів проти 180 днів), на що було спрацювання бази даних.

Відповідач ОСОБА_4. просив в задоволенні позову відмовити, так як, приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 діяв в межах закону та на підставі спрацювання бази даних щодо перевищення ОСОБА_1. терміну перебування іноземців на території України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представників, представників відповідачів, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог прийшов до висновку, що позов ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Пунктом 3 ч.5 ст.2 Закону України «Про прикордонний контроль» встановлено, що прикордонний контроль забезпечується шляхом створення та використання бази даних про осіб, які перетнули кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в'їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, а також інших передбачених законом баз даних.

Відповідно до п.2.8.2. розділу 11 Інструкції з організації здійснення перевірки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №407 від 05.06.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2012 року за №1083/21395 - виконання вимог щодо дотримання встановлених законодавством правил і строків перебування на території України підраховується автоматизовано відповідно до положення про базу даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів».

Відповідно до п.4 наказу Адміністрації ДПС України №444 від 27.05.2008 року, зареєстрованого в Мінюсті України 23.06.2008 року за №549/15240 уповноважена особа Державної прикордонної служби України в разі виявлення іноземців та осіб без громадянства за базою даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні» під час здійснення прикордонного контролю, повинна забезпечити при виїзді з України - з'ясування обставин адміністративного правопорушення та здійснення провадження у справі у відповідності до Закону.

Так згідно матеріалів справи, 29 червня 2014 року прикордонним нарядом «Перевірка документів» в міжнародному пункті пропуску «Кучурган-Первомайськ» о 17 год 30 хв. на напрямку «Виїзд з України» виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на паспортний контроль пред'явив паспортний документ громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1.

Як вбачається з пояснень представників відповідачів по справі та доданих ними письмових доказів при занесені даних про ОСОБА_1, як особи, що перетинає державний кордон України до бази даних «Гарт -1 П» відбулось спрацювання БД-1 11 та ПТР -90 щодо перевищення ОСОБА_1 терміну перебування на території України. Будь-яких відміток в паспорті щодо подовження терміну перебування на території України в паспортному документі не було.

Тому на підставі викладених фактів відносно громадянина РФ ОСОБА_1 була оформлена справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду останньої постановою начальника відділення ОСОБА_4. від 29.06.2014 року ОСОБА_1 був притягнений до адміністративної відповідальності із накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.

В підтвердження спрацювання Бази даних Гарт-1 та ПТР-90 щодо перевищення ОСОБА_1 терміну перебування на території України суду надано акт за результатами комісійної перевірки архівних файлів електронного обліку спрацювання бази 1.11 «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україна» (ПТР-90) в Пункті пропуску для автомобільного сполучення «Кучурган-авто» за 29.06.2014 року стосовно ОСОБА_1, згідно якого на за наявним обліком електронного журналу спрацювань база даних ПТР-90 спрацювала у 3-х випадках за часом: о 17:30год, о 19:22 годта о 21:19 год. Спрацювання, які відбулись об 17:30год та 21:19год скасовані оператором, так якОСОБА_1 кордон України не перетнув, а спрацювання , яке відбулось о 19:22год збережено оператором , так як ОСОБА_1 перетнув кордон. Дані обставини відповідачі підтвердили представленими суду скріншотами.

Враховуючи вищевикладене, 29 червня 2014 року інспектор прикордонної служби прапорщик ОСОБА_12, керуючись ст.254,255,256 КУпАП склала у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №027481.(а.с.89 т.1)

Відповідно до ст..22-1 КУпАП органи держаної прикордонної служби розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 207К УпАП) і уповноважені від цих органів розглядати дані справи керівники підрозділів органів охорони державного кордону, які безпосередньо виконують завдання з охорони державного кордону України.

Тому в свою чергу начальник 4-го відділення прикордонної служби «Кучурган» ОСОБА_4., керуючись ст.222-1,283,284 КУпАП , будучи особою, уповноваженою на розгляд протоколу та накладення стягнення за адміністративне правопорушення на винну особу, так як займав посаду начальника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Кучурган» (а.с.91), розглянув вищезазначений протокол та виніс оскаржувану постанову, якою наклав на ОСОБА_1 штраф в межах санкції ч.2 ст.203 КУпАП. (а.с.88 т.1)

Згідно відміток в протоколі та в оскаржуваній постанові (а.с.88,89 т.1) ОСОБА_1 від підписання протоколу та отримання копії постанови в присутності двох свідків відмовився. Будь-яких пояснень та заперечень щодо незаконних дій прикордонників до вказаних документів не вносив, заяви щодо надання йому перекладача та захисника не надавав.

Тому судом порушень процесуальних норм при розгляді адміністративної справи та складанні процесуальних документів, а також стосовно місця та часу розгляду справи з боку начальника відділення ОСОБА_4. не встановлено і тому вказані доводи позивача суд вважає безпідставними.

Однак перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП України, суд виходить з наступного.

Відповідно до санкції ч.2 ст.203 КУпАп України, передбачено адміністративну відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні.

Відповідно до пп.2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення тимчасового строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 15 лютого 2012 року за №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено Міжнародними договорами України. (а.с.144)

Зокрема, статтею 1 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України та Російської Федерації від 16 січня 1997 року визначено, що громадяни держави однієї сторони можуть виїжджати та пересуватися територією держави іншої сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених в додатках 1 та 2 цієї Угоди. (а.с.141 т.1)

Крім того відповідно до частини другої статті 2 Угоди громадяни України та Російської Федерації на основі взаємності звільняються від реєстрації у компетентних органах за місцем їхнього перебування на території держави іншої договірної сторони, якщо термін такого перебування не перевищує 90- днів з моменту в'їзду на територію держави цієї договірної сторони.

З 01 січня 2014 року законодавством Російської Федерації в порушення вказаної угоди було обмежено тривалість безперервного тимчасового перебування іноземців, в тому числі і громадян України, які в'їжджають на територію у безвізовому порядку 90 днями сумарно протягом кожного 180 денного періоду.

З огляду на викладене, виходячи з принципу взаємності, передбаченого частиною другою статті 2 Угоди, на підставі доручення Кабінету Міністрів України від 28.03.2014 року №8053/1/1-14(а.с.140 т.1) саме з 07 квітня 2014 року українською стороною було запроваджено застосування до громадян Росії положень підпункту 2 п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року щодо обмеження максимального строку перебування періодом не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду.

Дані обставини підтверджуються :

-Листом МЗС України від 06.11.2014 року за №913/19-172/3-1870(а.с.207 т.1)

-Листом Адміністрації Державної Прикордонної служби України від 14.10.2014 року за 3232/3-1828 (а.с.114 т.1)

-Листом МВС України від 17 червня 2016 року за №14/913 (а.с.131 т.3)

-Листом ДПС України на адресу Кабінету Міністрів України щодо виконання доручення КМУ від 23.03.2014 року №8053/1/1-14. (а.с.132 т.3)

-результатами оприлюднення даної інформації на офіційному сайті ДПСУ .

Таки чином, до 07 квітня 2014 року перебування громадян РФ в Україні здійснювалось на підставі Угоди між КМУ та Урядом РФ про безвізові поїздки громадян від 16 січня 1997 року та не повинно було перевищувати 90 днів без встановлення протяжності строків на перебування, але з 07 квітня 2014 року строки перебування громадян були змінені та розпочато застосування до громадян РФ п.п.2 п.2 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012 року (90 днів протягом 180 днів), а тому строк перебування ОСОБА_1 в Україні за новими правилами необхідно рахувати від 07 квітня 2014 року та не можна рахувати з жодної іншої дати, яка передує даті 07 квітня 2014 року.

При цьому виходячи із змісту пп.2 п.2 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012 року початок відліку строку тимчасового перебування для кожного громадянина РФ відраховується індивідуально з дати його першого в'їзду в країну .

Із наданої суду копії паспорту вбачається, що датою першого вїздугр.ОСОБА_1 на територію України після 07 квітня 2014 є дата - 02 червня 2014року та станом на 29 червня 2014 року, коли ОСОБА_1 виїжджав з України позивач знаходився на території України - 27 днів і таким чином не перевищив термінів перебування іноземців на території України, встановлених пп.2 п.2 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012 року.

Відповідно до п.8 Положення про базу даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні», затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 27.05.2008 року №444, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2008 року за №549/15240 зазначена база даних формується шляхом автоматизованого підрахунку кількості днів тимчасового перебування на території України іноземців та осіб без громадянства за інформацією про їх в'їзд в Україну та виїзд з України, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули Державний кордон України», затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.06.2007 року №472.

Відповідно до телеграми Державної прикордонної служби (а.с.190 т.1), автоматизований підрахунок кількості днів тимчасового перебування на території України громадян Російської Федерації для здійснення контролю термінів їх перебування, визначених підпунктом 2 пункту 2 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року у частині формування бази даних «Відомості про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні», Державною прикордонною службою було розпочато 20 березня 2014 року.

Відповідачем по справі Прикордонною службою на вимогу суду неодноразово надавались письмові пояснення з приводу того - в якому саме періоді 180 днів порушено термін перебування позивача в Україні. При цьому відправною точкою для обліку кількості днів перебування ОСОБА_1 на території України брались 180 днів, починаючи з 31.12.2013 року (за 180 днів до 07 квітня 2014 року а.с.67 т.1), 28.03.2014 року (дата видання доручення КМУ від 28.03.2014 року а.с.67 т.1), 20 та 23 березня 2014 року (з дати налаштування автоматизованого підрахунку кількості днів в автоматизованій системі Бази даних ГАРТ ПТР-90).

Суд вважає, що такі принципи підрахунку протирічать офіційно встановленим державою строкам, а саме - 07 квітня 2014 року, починаючи з якого вимоги пп.2 п.2 Постанови КМУ №150 від 15.02.2012 року поширюються на громадян РФ.

Тому суд вважає, що постанова начальника 4-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Кучурган" ОСОБА_4. № 027481 від 29.06.2014 року про притягнення громадянина РФ ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн підлягає скасуванню в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставівищенаведеного, керуючись ст. 159, 160, 161-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника 4-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Кучурган" ОСОБА_4. № 027481 від 29.06.2014 року про притягнення громадянина РФ ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

В іншійчастині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені по оплаті судового збору , в сумі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, протягом 10 днів з дня отримання її копії в повному обсязі.

Суддя Ж. В. Теренчук