Справа № 184/2470/13-а
Суддя: Гаєвий О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 184/2470/13-а

Номер провадження 2-а/184/29/16

11.08.2016м. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гаєвий О.В. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Нікопольської районної державної адміністрації, треті особи Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі, власники земельних паїв ОСОБА_1 сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації №283-р від 29 липня 2002 року, визнання протиправними та скасування державних актів на землю виданих на підставі вказаного розпорядження, скасування реєстрації цих актів на землю, а також зобовязання відповідача вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Горбенко Н.В. перебувала адміністративна справа за вище вказаним позовом.

16 листопада 2015 року повторно здійснено автоматичний розподіл справи між суддями, оскільки головуючий суддя у вказаній справі звільнений з посади на підставі Постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 року «Про звільнення суддів».

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року суддею Гаєвий О.В. справа була прийнята до свого провадження.

09 серпня 2016 року справа повернулась з Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду після скасування ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2015 року для продовження розгляду.

Під час підготовки справи до розгляду, було встановлено, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно із ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі субєкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього субєкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників субєкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу субєкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії субєкта владних повноважень.

ЗК України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обовязків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За статтею 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, через які також згідно зі статтями 83, 84 ЗК України набувається та реалізується право комунальної власності на землю та право державної власності на землю. Комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Статтею 80 ЗК України установлено, що самостійними субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності, а також держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в звязку з прийняттям субєктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обовязків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації №283-р від 29.07.2002 року вирішено передати громадянам ОСОБА_1 сільської ради згідно із списком, що додається, земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) та видати їм державні акти на право власності на землю, що згідно з вище вказаним рішенням Конституційного Суду України є ненормативним актом, розрахованим на окремого субєкта, що застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію.

Виходячи з вище наведеного, рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України та повинна предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Як передбачено ч.2 ст.157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи наведене, оскільки спір у даній справі виник із земельних правовідносин, в яких юридична особа оскаржує протиправність рішення органу місцевого самоврядування, суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, натомість має розглядатися у порядку господарського судочинства, тому провадження у даній справі слід закрити.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року за № 6-2510 цс 15, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки, що відповідно до приписів ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування при вирішення подібних спорів.

На підставі наведеного, керуючись ст. 157 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі за адміністративним позовом ПАТ «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат» до Нікопольської районної державної адміністрації, треті особи Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі, власники земельних паїв ОСОБА_1 сільської ради про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації №283-р від 29 липня 2002 року, визнання протиправними та скасування державних актів на землю виданих на підставі вказаного розпорядження, скасування реєстрації цих актів на землю, а також зобовязання відповідача вчинити певні дії закрити.

Розяснити позивачеві, що даний спір може бути розглянутий у порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_2