Справа № 640/8416/16-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 р.Справа № 640/8416/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова на Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2016р. по справі № 640/8416/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 09.04.2010 у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-157 від 25.02.2016 без обмежень максимального розміру;

- скасувати рішення відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 09.04.2010 року в розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-157 від 25.02.2016 без обмежень максимального розміру;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 09.04.2010 у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-157 від 25.02.2016 без обмежень максимального розміру та здійснити виплати зазначених коштів з 01.01.2016 року, оскільки згідно з постановою КМУ №1013 від 09.12.2015р. підвищення посадових окладів працівників органів прокуратури здійснюється з 01.12.2015 року.

- стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 оплату судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2016р. зазначений позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеної пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяв станом на 09.04.2010 у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-157 від 25.02.2016 без обмежень максимального розміру.

Скасовано рішення відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 09.04.2010 року в розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-157 від 25.02.2016 без обмежень максимального розміру.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», що діяла станом на 09.04.2010 у розмірі 90% місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Харківської області №18-157 від 25.02.2016 з 01.03.2016 року без обмежень максимального розміру пенсії та здійснити виплату зазначених коштів.

У решті вимог позивачу відмовлено.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р., ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р., просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач знаходиться на пенсійному обліку в УПФУ у Київському районі в м. Харкова та отримує пенсію за вислугою років з 09.04.2010 року, призначену згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90% від заробітку.

У зв'язку з підвищенням окладів, 10.03.2016 року позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої прокуратурою Харківської області довідки № 18-157 від 25.02.2016 року про заробітну плату позивача.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області №436/м-14 від 07.04.2016 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії на підставі рішення відділу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова №34 від 15.03.2016 року з посиланням на п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року про скасування норм щодо пенсійного забезпечення зазначеної категорії працівників 3 01.06.2015 року (а.с.14,15).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг отриманих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, в тому числі щодо розміру раніше призначеної пенсії.

Таким чином, враховуючи, що позивачу 09.04.2010р. призначено пенсію у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію, її розмір у відсотковому відношенні до чинної заробітної плати відповідної категорії осіб, що працюють в органах прокуратури не може бути зменшено.

На момент призначення позивачу пенсії чинною була норма Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., а саме ст. 50-1, яка надавала право на перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Також за приписами Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., чинними на час призначення пенсії ОСОБА_1 граничний розмір пенсії обмежено не було.

Таким чином, на час призначення позивачу пенсії, його пенсійне забезпечення включало наявність у нього права на отримання пенсії у розмірі 90 % без обмеження граничного розміру пенсії та право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Отже, оскільки на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. було встановлено його право на отримання пенсії у розмірі 90 % за відповідною посадою, з якої позивач вийшов на пенсію без обмеження граничного розміру та на перерахунок пенсії, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена норма зберігає юридичну силу, як для позивача,так і для відповідача на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії від 10.03.2016р., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14, яка в силу положень ч.1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись судами загальної юрисдикції.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, що розмір пенсії позивача має бути обмежено десятьма прожитковими мінімумами з огляду на приписи ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про обґрунтованість відмови у перерахунку позивачу пенсії у зв'язку із скасуванням з 01.06.2015 року норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України "Про прокуратуру" колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213- VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Натомість з 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., яким врегульовано питання пенсійного забезпечення та перерахунку пенсій працівників прокуратури, а саме статтею 86.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що норми щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури за Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. не могли бути скасовані пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки норми Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. щодо пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури набрали чинності 15.07.2015р., тобто після 01.06.2015р.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з огляду на приписи ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., якими передбачено, що умови та порядок перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, яка на даний момент не прийнята, виходячи з такого.

Право на перерахунок пенсії працівників прокуратури передбачено ч.13 ст. 86 закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р.

Отже, право на перерахунок пенсії, яке позивач набув за ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., при її призначенні, збереглося за ним і на час набрання чинності ст. 86 закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія за вислугу років призначена позивачу до набрання чинності Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р., а саме у відповідності до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. Зазначеною нормою було гарантовано працівникам прокуратури, яким призначена пенсія, право на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Таким чином, на час набуття позивачем права на пенсійне забезпечення при призначенні йому пенсії, позивач набув право і на її перерахунок за умов підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників та надання відповідної довідки, що було визначено ч.ч. 13, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р. в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії.

Враховуючи, що умови та порядок перерахунку пенсії позивача було визначено зазначеною нормою Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991р., неприйняття Кабінетом Міністрів України постанови щодо умов і порядку перерахунку пенсії не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії та позбавлення позивача наданих йому соціальних гарантій.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» є неправомірною.

Відповідно до ч.2 ст.87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Законом України "Про судовий збір", в редакції після 1 вересня 2015 року органи Пенсійного фонду України не звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.07.2016 року апелянту було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на постанову суду до моменту прийняття судового рішення.

В силу положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що судове рішення прийняте не на користь особи, що подала апеляційну скаргу, а суб'єкту владних повноважень було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення за наслідками апеляційного перегляду, то за таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 16.06.2016р. по справі № 640/8416/16-а залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова (61022, м. Харків, майд. Свободи, б.5, Держпром, 2 п-д, 3 поверх) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 копійки до спеціального фонду Державного бюджету України - отримувач - УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Шевцова Н.В.
Повний текст ухвали виготовлений 08.08.2016 р.