Справа № 819/795/16
Суддя: Мартиць О.І.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/795/16

04 серпня 2016 р.м. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

секретарі судового засідання Придаткевич Н.В.

за участю: представника позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо-Жир- Резерв" Ткач І.Я., довіреність № 17 від 25.07.2016 року,

представників відповідача - Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області Ковальової Н.С., довіреність № 1107/10/19-00-10-02-10/6418 від 07.07.2016 року, ОСОБА_3, довіреність № 1234/10/19-00-10-03-10/7271 від 03.08.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо-Жир-Резерв" до Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясо-Жир-Резерв" звернулося у Тернопільський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області від 30.06.2016 року № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 182349,00 грн. за податковими зобов'язаннями - 145879 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 36470 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку TзOB "М'ясо-Жир-Резерв" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 18.03.2014 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 18.03.2014 року по 31.12.2015 року. За результатами перевірки складено акт від 25.05.2016 року № 219/14-00/38795018, на підставі якого відповідачем винесено спірне податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 30.06.2016 року № , у якому визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 182349 грн., з них 145879 грн. за основним платежем та 36470 грн. за штрафними санкціями. Прийняте відповідачем вищевказане податкове повідомлення - рішення TзOB "М'ясо-Жир-Резерв" вважає протиправним, з огляду на наступне.

За результатами вищевказаної перевірки встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 145879 грн., а саме в жовтні 2015 року у сумі 84555,00 грн. та в грудні 2015 року у сумі 61324,00 грн., а також завищення суми від'ємного значення станом на 31.12.2015 року (значення р.24 декларації за грудень 2015 року на суму 29887,00 грн.), чим було порушено вимоги п.187.1. ст.187, п.198.2. ст.198, п.201.1., п.201.4., абз.15 п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України.

Позивач не погоджується із такими висновками, оскільки 01.08.2015 року між ТзОВ "Славпродукт" (Продавець) та ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" (Покупець) був укладений договір купівлі продажу № 01/08-15, відповідно до п.1.2 якого предметом поставки за цим договором були котел № 50287-2 та котел № 50287-5. У п.2.1. договору сторони передбачили, що Покупець зобов'язаний оплатити даний товар та датою поставки товару визначили дату виписки Продавцем товарної накладної та акту прийому-передачі товару.

17.08.2015 року Продавець передав ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" котел заводський № 50287-2 вартістю 527 340,00 грн., в тому числі 87 890,00 грн. ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі товару № 1 від 17.08.2015 р. Продавцем була складена податкова накладна № 5 від 17.08.2015 р., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 31.08.2015 р. Дана податкова накладна включена ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" до податкового кредиту у жовтні 2015 р.

Також, 31.08.2015 року Продавець передав ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" котел заводський № 50287-5 вартістю 527 260,00 грн., в тому числі 87 876,67,00 грн. ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі товару № 2 від 31.08.2015 р. На дану поставку ТзОВ "Славпродукт" склало податкову накладну № 13 від 31.08.2015 р. Податкова накладна зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 30.12.2015 р., в зв'язку із чим включена ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" до податкового кредиту у грудні 2015 р.

А тому виписка податкових накладних ТзОВ "Славпродукт" 17.08.2015 р. та 30.08.2015 р. в день відвантаження товару та включенні їх ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" до податкового кредиту у жовтні та грудні 2015 року цілком відповідає нормам п.185.1. ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.7 ст.201 ПК України та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.09.2014 № 957.

Що стосується оплати коштів у липні 2015 року, то позивач зазначив на те, що кошти в сумі 1 000 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 129 від 08.07.2015р. та в сумі 54 600,00 грн. згідно платіжного доручення № 133 від 09.07.2015р. перераховані ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" на виконання договору № 01/06/15 від 01.06.2015 р. за обладнання. Так як ТзОВ "Славпродукт" згідно договору мав поставити ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" обладнання протягом трьох робочих днів з моменту внесення попередньої оплати, та не виконав поставки, договір № 01/06/15 від 01.06.2015 р. був розірваний Покупцем та сторони уклали домовленість зарахувати дані кошти як оплата за м'ясо яловиче 1 кат. заморожене у півтушах згідно договору № 02/04/15 від 02.04.2015р.

Отже, перерахування коштів у липні 2015 року згідно договору № 01/06/15 від 01.06.2015 року та передача товару у серпні 2015 року згідно договору № 01/08-15 від 01.08.2015 року є окремими поставками товару та кожну із яких виписується окрема податкова накладна, та які жодним чином не пов'язані в контексті оподаткування.

Таким чином, позивач вважає, що працівники Головного управління ДФС у Тернопільській області помилково дійшли висновку, що податкові накладні ідентичні сумі передоплати, здійсненої в липні 2015 року, оскільки вищевказані накладні ТзОВ "Славпродукт" виписані згідно договору № 01/08/-15 від 01.08.2015 року, а не договору № 01/06/15 від 01.06.2015 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових пояснень до адміністративного позову від 26.07.2016 року, просить позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, свою позицію виклали в письмовому запереченні, долученого до матеріалів справи. Суду пояснили, що оскаржене податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 30.06.2016 року № прийняте на підставі акту перевірки від 25.05.2016 року № 219/14-00/38795018 у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є законним і скасуванню не підлягає. Просять у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін по справі, суд встановив такі обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Судом встановлено, що з 25.04.2016 року по 11.05.2016 року (перевірка продовжувалась на підставі наказу № 430 від 10.05.2015 року з 12.05.2016 року на 5 робочих днів) працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області на підставі наказу № 332 від 13.04.2016 року проведено документальну планову виїзну перевірку TзOB "М'ясо-Жир-Резерв" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 18.03.2014 року по 31.12.2015 року, валютного та іншого законодавства за період з 18.03.2014 року по 31.12.2015 року. Перевірка проводилась з відома директора ТОВ "М'ясо-Жир-Резерв" ОСОБА_4 та в присутності ОСОБА_5

За результатами перевірки складено акт від 25.05.2016 року № 219/14-00/38795018 (а.с.7-44), у якому встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 145879 грн., а саме в жовтні 2015 року у сумі 84555 грн. та в грудні 2015 року у сумі 61324 грн., що стало причиною завищення від'ємного значення р.24 декларації за грудень 2015 року № від 10.01.2016 року, чим було порушено вимоги п.187.1. ст.187, п.198.2. ст.198, п.201.1., п.201.4., абз.15 п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України. Акт перевірки підписаний директором ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" без заперечень та один примірник акта перевірки отримано 21.06.2016 року.

На підставі акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 30.06.2016 року № (а.с.45), у якому визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 182349 грн., з них 145879 грн. за основним платежем та 36470 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись із податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся з позовом у суд.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 01.08.2015 року між ТзОВ "Славпродукт" (Продавець) та ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" (Покупець) був укладений договір купівлі продажу № 01/08-15 (а.с.47), відповідно до п.1.2 якого предметом поставки за цим договором були котел № 50287-2 та котел № 50287-5. У п.2.1. договору сторони передбачили, що Покупець зобов'язаний оплатити даний товар та датою поставки товару визначили дату виписки Продавцем товарної накладної та акту прийому-передачі товару.

Згідно вищевказаного акту перевірки ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" на підставі укладеного договору № 01/08-15 від 01.08.2015 року з ТзОВ "Славпродукт" здійснило наступні операції фінансово-господарського характеру:

1. ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" здійснено передоплату шляхом банківського перерахунку грошових коштів у сумі 1054600,00 грн. ТзОВ "Славпродукт" платіжними дорученнями на загальну суму 1054600,00 грн., в тому числі:

- № 129 від 08.07.2015 року на суму 1000000,00 грн. - призначення платежу - "за обладнання згідно Договору №01/06/15 від 01.06.2015р." (а.с.75);

- № 133 від 09.07.2015 року на суму 54600,00 грн. - призначення платежу - "за обладнання згідно Договору №01/06/15р." (а.с.75).

В бухгалтерському обліку дана операція має наступне відображення:

Дт.рах.631 "розрахунки з постачальниками" - Кт.рах.311 "Розрахунковий рахунок" на суму 1054600,00 грн. - здійснено передоплату.

2. ТзОВ "Славпродукт" в серпні 2015 року виписано податкові накладні ідентичні сумі передоплати здійсненої в липні 2015 року, а саме:

- податкова накладна № 5 від 17.08.2015 року на суму 527340,00 грн. в т.ч. ПДВ - 87890,00 грн. (а.с.50). Дані реквізитів податкової накладної наступні: - Дата виникнення податкового зобов'язання - 17.08.2015 року, номенклатура товарів/послуг продавця - "Котел", Одиниця виміру - "шт.", кількість - "1", код - "2009", ціна постачання без ПДВ - "439450,00 грн.". Дана податкова накладна зареєстрована у єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) за № від 31.08.2015 року та включена ТзОВ "Славпродукт" до складу податкових зобов'язань в серпні 2015 року;

- податкова накладна № 13 від 31.08.2015 року на суму 527260,00 грн. в т.ч. ПДВ - 87876,67 грн. (а.с.51). Дані реквізитів податкової накладної наступні: - Дата виникнення податкового зобов'язання - 31.08.2015 року, номенклатура товарів/послуг продавця - "Котел", Одиниця виміру - "шт.", кількість - "1", код - "2009", ціна постачання без ПДВ - "439383,33 грн." Дана податкова накладна зареєстрована у ЄРПН за № від 30.12.2015 року та не включена ТзОВ "Славпродукт" до складу податкових зобов'язань.

3. Відповідно до видаткової накладної № СЛ-015/08 від 31.08.2015 року ТзОВ "Славпродукт" здійснило поставку котла № 50287-5 кількістю 1 шт. по ціні 878833,33 грн. (без ПДВ) всього на суму 1054600,00 грн. в т.ч. ПДВ-175766,67 грн.

По даних бухгалтерського обліку дана операція має наступне відображення:

Дт.рах.28 "Товари" - Кт.рах.631 "Розрахунки з постачальниками" на суму 878833,33 грн. - оприбутковано по балансовій вартості;

Дт.рах.644 "Податковий кредит" - Кт.рах.631 "Розрахунки з постачальниками" на суму - 175766,68 грн. - віднесено суму податку на додану вартість до податкового кредиту. Слід зазначити, що у серпні до складу податкового кредиту віднесено ПДВ у сумі 87890 грн. (ПН № 5 від 17.08.2015 року) та у грудні 2015 року ПДВ у сумі 87876,67 грн. (ПН № 13 від 31.08.2015 року) по причині реєстрації Постачальником - ТзОВ "Славпродукт" в ЄРПН у грудні 2015 року.

Разом з тим, згідно витягу з Централізованої бази ДФС України ІС "Податковий блок" за весь 2015 рік ТзОВ "Славпродукт" виписало ТзОВ "М'ясо-Жир-Резерв" 12 шт. податкових накладних.

Згідно абз.1 п.201.4. ст.201 ПК України (абз. 1 в редакції, що діяв на момент складання платіжних доручень № 129 та № 133) податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п.201.7. ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 187.1. ст.187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п.201.1. ст.201 ПК України (п.201.1. в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзацом одинадцятим п. 201.10. ст. 201 ПК України (абз.11 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Однак, як видно із вищевказаного витягу з ІС "Податковий блок", за липень 2015 року ТзОВ "Славпродукт" не зареєструвало жодну податкову накладну, хоч факт першої події відбувся, а саме гроші згідно платіжних доручень товариством були отримані. Окрім того коригувань також не було здійснено, тобто ТзОВ "Славпродукт" не змінено на вимогу пп. "е" п.201.1. ст.201 ПК України обов'язковий реквізит податкової накладної - опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг, а саме "газові котли" на "м'ясо яловиче", чим було порушено вищевказані норми ПК України.

Натомість, більше ніж через місяць від настання факту першої події (дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку), а саме у серпні 2015 року ТзОВ "Славпродукт" були виписані податкові накладні № 5 від 17.08.2015 року та № 13 від 31.08.2015 року на аналогічні суми передоплати, що здійснена у липні 2015 року.

Крім того, позивач мав право відповідно до абз.17 п.201.10. ст.201 ПК України (абз. 17 в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на продавця - ТзОВ "Славпродукт" щодо порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією (абз.18 п.201.10. ст.201 ПК України, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин).

Проте таким правом TзOB "М'ясо-Жир-Резерв" не скористалося.

Разом з тим, суд не приймає до уваги акти прийому - передачі товару № 1 від 17.08.2015 року (найменування товару - Котел заводський № 50287-2, кількість - 1 шт., на суму 527340 грн., у т.ч. ПДВ - 87890 грн.) та № 2 від 31.08.2015 (найменування товару - Котел заводський № 50287-5, кількість - 1 шт., на суму 527260 грн., у т.ч. ПДВ - 87876,67 грн.), з огляду на наступне.

Згідно п.44.3. ст.44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до п.85.2. ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 44.6. ст.44 ПК України передбачено, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, що під час та до закінчення перевірки позивача, а також у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7. ст.44 ПК України вищевказаних актів прийому - передачі, якими описується передача від ТзОВ "Славпродукт" до TзOB "М'ясо-Жир-Резерв" двох котлів № 50287-2 та № 50287-5, посадовим особам контролюючого органу не було надано позивачем, а тому відповідно до п.44.6. ст.44 ПК України, суд вважає, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення відповідної звітності.

Натомість позивачем було надано посадовим особам контролюючого органу виключно видаткову накладну № СЛ-015/08 від 31.08.2015 року по якій ТзОВ "Славпродукт" здійснило поставку тільки 1 шт. котла № 50287-5 по ціні 878833,33 грн. (без ПДВ) всього на суму 1054600 грн. в тому числі ПДВ на суму 175766,67 грн.

Таким чином, на момент складання акту перевірки від 25.05.2016 № 219/14- 00/38795018 договір № 01/08-15 від 01.08.2015 року не можна вважати виконаним, через порушення його умов. А саме, його предметом поставки є котел: № 50287-2 та котел № 50287-5, а датою поставки товару є дата виписки Продавцем - ТзОВ "Славпродукт" товарної накладної та акту передачі даного товару. А в акті описана тільки видаткова накладна № СЛ-015/08 від 31.08.2015 року по якій ТзОВ "Славпродукт" здійснило поставку тільки 1 шт. котла № 50287-5 та акти прийому-передачі у ньому взагалі не фігурують.

Окрім того, описаний у видатковій накладній № СЛ-015/08 від 31.08.2015 року від 31.08.2015 року котел у кількості 1 шт. був проданий ТзОВ "Адамант 2000" по ціні 1059000 грн. згідно податкової накладної від 12.01.2016 року.

Відповідно до абз.15 п.201.10. ст.201 ПК України (абз.15 в редакції що діяв на момент виникнення спірних правовідносин) відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Враховуючи те, що податкові накладні виписані ТзОВ "Славпродукт" в порушення п.187.1. ст.187, п.198.2. ст.198, п.201.1., п.201.4. ст.201 ПК України, а саме не дають достовірної ідентифікації придбаного товару, оскільки ціна, кількість не відповідають реальному змісту проведеної операції з постачання котла, а також дані реквізитів договору у платіжних дорученнях (посилання на договір № 01/06/15 від 01.06.2015 року), у податкових накладних (посилання на договір № 01/08-15 від 01.08.2015 року) та у видатковій накладні № СЛ-016/08 від 31.08.2015 року (посилання на договір № 01/08-15 від 29.12.2015 року) суттєво відрізняються, то суд вважає, що відповідно до абз.15 п.201.10. ст.201 ПК України не дає права покупцю - TзOB "М'ясо-Жир-Резерв" на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту на загальну суму 145879 грн., з них:

- у жовтні 2015 року на суму 84555 грн.;

- у грудні 2015 року на суму 61324 грн.

Внаслідок чого стало причиною завищення від'ємного значення р.24 декларації за грудень 2015 року № від 10.01.2016 року на суму 29887 грн.

Відповідно до ст.67 Конституції України та пп.16.1.4. п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України на відповідача покладений обов'язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Згідно п.123.1. ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення - рішення форми "Р" від 30.06.2016 року № прийняте відповідачем на підставі акту перевірки від 25.05.2016 року № 219/14-00/38795018 у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2,6,11,122,158-160 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясо-Жир-Резерв" до Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Тернопільській області від 30.06.2016 року № в частині визначення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 182349,00 грн. за податковими зобов'язаннями - 145879 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями - 36470 грн. відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.