Справа № 2-а-1803/10
Суддя: Юхно С. П.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-1803/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.12.2010м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Юхно С.П.,

при секретарі - Гарест О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання незаконним та скасування рішення колегіального органу з призначення пенсії та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання незаконним та скасування рішення колегіального органу з призначення пенсії та зобовязання вчинити дії. У позові вказує, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні їй пенсії за вислугою років відповідач безпідставно до стажу її роботи в органах прокуратури не врахував період її навчання у Таджицькому державному університеті ім. В.І. Леніна з 01 вересня 1984 року по 19 червня 1990 року. Тому просила суд скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні їй пенсії за вислугою років та зобовязати його зарахувати половину строку її навчання на заочній формі навчання у вищому юридичному закладі - Таджицькому державному університеті ім. В.І. Леніна до її 20-ти річного стажу роботи в органах прокуратури, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України Про прокуратуру, визнавши за нею право на пенсію за вислугою років з часу звернення до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з 02 листопада 2010 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивач закінчила не вищий юридичний навчальний заклад та навчалася на заочній формі навчання.

Суддя, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно копії диплома (а.с. 16) ОСОБА_1 з 01 вересня 1984 року по 19 червня 1990 року навчалася заочно у Таджицькому державному університеті ім. В.І. Леніна по спеціальності правознавство та їй присвоєно кваліфікацію юриста.

Отже позивач навчалася у вищому учбовому закладі 5 років 9 місяців 18 днів.

На підставі постанови Кабінету Міністрів Республіки Таджикистан «Про іменування окремих вищих учбових закладів Республіки Таджикистан» № 226 від 18 червня 1992 року Таджицький державний університет ім. В.І. Леніна перейменовано у Таджицький державний університет.

У відповідності з Указом Президента України Республіки Таджикистан № 669 від 15 лютого 1997 року Таджицький державний університет перейменовано у Таджицький державний національний університет.

Указом Президентом Республіки Таджикистан № 556 від 28 жовтня 2008 року «Про внесення змін до Указу Президента України Республіки Таджикистан № 669 від 15 лютого 1997 року», слова «Таджицький державний національний університет» замінені словами «Таджицький національний університет».

Як вбачається з копії трудової книжки позивача (а.с. 7-15) та довідки Прокуратури Полтавської області від 01 листопада 2010 року (а.с. 17) ОСОБА_1 станом на 01 листопада 2010 року мала стаж роботи в органах прокуратури 17 років 2 місяці 19 днів.

Рішенням колегіального органу з призначення пенсій управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві від 10 листопада 2010 року (а.с. 5) ОСОБА_1 відмовлено у зарахуванні до спеціального стажу період навчання у Таджицькому державному університеті ім. В.І. Леніна та у звязку тим, що на момент її звернення до Управління із заявою про призначення пенсії вона мала стаж роботи, що дає право на вислугу років, лише 17 років 2 місяці 21 день, їй відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років.

Частина 5 ст. 50-1 Закону України «Про вищу юридичну освіту» передбачає, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Отже вказаною нормою закону не визначено, що до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, зараховується половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах тільки коли особа навчається на стаціонарній формі навчання.

Таким чином суд приходить до висновку, що доводи представника відповідача з даного приводу є безпідставними та не ґрунтуються на Законі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про вищу освіту» вищий навчальний заклад - це освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо-професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність.

Згідно ст. 43 Закону України «Про освіту» та ст. 25 Закону України «Про вищу освіту» університет це багатопрофільний вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, повязану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природничих, гуманітарних, технічних, економічних та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв, проводить фундаментальні та прикладні наукові дослідження, є провідним науково-методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, відповідний рівень кадрового і матеріально-технічного забезпечення, сприяє поширенню наукових знань та здійснює культурно-просвітницьку діяльність.

Чинним на момент розгляду даної справи законодавством не визначено такого поняття як вищий юридичний навчальний заклад.

Виходячи з детального аналізу вказаного законодавства, суд приходить до висновку, що Таджицькому державному університеті ім. В.І. Леніна, на даний час Таджицький національний університет, здійснює підготовку фахівців різних освітньо-кваліфікаційних рівнів, в тому числі на юридичному факультеті за спеціальністю «Правознавство», який дає вищу юридичну освіту.

Зважаючи на те, що законодавством не визначено поняття «вищого юридичного навчального закладу» та не дано переліку таких закладів, суд приходить до висновку, що посилання представника відповідача про те, що Таджицький державний університет ім. В.І. Леніна не є вищим юридичним навчальним закладом, а тому строк навчання в даному Університеті не може бути врахований у спеціальний стаж позивача, є безпідставними, а тому згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» половина строку навчання у вказаному навчальному закладі підлягає зарахуванню до спеціального стажу ОСОБА_1

На день звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за вислугою років вона мала стаж роботи, що дає право на вислугу років, 17 років 2 місяці 21 день. Половина строку навчання позивача у вищому навчальному закладі складає 2 роки 10 місяців 24 дні. За вказаних обставин, ОСОБА_1 на час звернення до відповідача про призначення їй пенсії за вислугою років мала 20-ти річний стаж роботи, що дає право на пенсію за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

За вказаних обстави позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обємі.

Зважаючи на те, що згідно ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, а під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні позивачу пенсії, тому суд прихоидть до висноку, що відповаідач по справі зобов»язаний призначити позивачу пенсію з дня подачі заяви про її призначення, а саме з 02 листопада 2010 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 1, 9, 12, 25 Закону України Про вищу освіту, ст. 53 Закону України Про вищу освіту суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання незаконним та скасування рішення колегіального органу з призначення пенсії та зобовязання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення колегіального органу з призначення пенсій Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві від 10 листопада 2010 року № 454 про відмову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, у призначенні пенсії за вислугою років.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві зарахувати половину строку навчання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, на заочній формі навчання у вищому юридичному закладі - Таджицькому державному університеті ім. В.І. Леніна до її 20-ти річного стажу роботи в органах прокуратури, що дає право на пенсію за вислугою років згідно Закону України Про прокуратуру, визнавши за нею право на пенсію за вислугою років з часу звернення до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з 02 листопада 2010 року.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_2