Справа № 216/1712/16-а
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2016-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1712/16-а
номер провадження 2-а/216/46/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Бутенко М.В.,

при секретарі - Крилловій К.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ТОВ «Кей-Колект», відділ у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрально - Міського районного суду звернулась ОСОБА_4 з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та Відділ у справах дітей виконвчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.10.2015 року, індексний номер 25273736 та 25273545 , згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () .

12.05.2016 року позивачем було збільшено позовні відповідно до яких позивач просить також зтягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, моральну шкоду, нанесену мені в зв'язку з порушенням її прав у розмірі 5000 гривень (пять тисяч гривень).

Представник позивача під час судового розгляду справи позов підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ПАТ "Кей Колект" проти позову заперечував з підстав їх необґрунтованості, також подав письмові заперечення проти позову.

Представник третьої особи Відділ у справах дітей виконвчого комітету Центрально - Міської районної у місті ради позовні вимоги підтримали в повному обсязі мотивуючи це тим, що Відповідачем порушені права малолітніх дітей.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.06.2008 року між ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 , за яким йому надано кошти в сумі 200 000,00( двісті тисяч) доларів США зі сплатою 15% річних на строк до 22.06.2018. У той самий день з метою забезпечення виконання зобовязань АКІБ «Укрсиббанк» уклало з ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 окремі договори поруки, а 20.08.2009 року додаткові угоди до договорів поруки.

25.06.2008 року в забезпечення виконання зобовязань було укладено договір іпотеки № -І між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_4, вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 25.06.2008 року за реєстровим № 2116, обєктом вказаного догору було домоволодіння з земельною ділянкою, розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова, буд. 138.

У подальшому, ПАТ «Укрсиббанк» на підставі договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту .

Відтак, внаслідок укладення вказаної угоди ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу Іпотекодержателя за Договором іпотеки від 25 червня 2008 року, а саме домоволодіння з земельною ділянкою, розташованих за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова, буд. 138.

Як пояснила представник позивача, 15.02.2015 року ОСОБА_4 отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого, право власності на іпотечне майно, а саме на домоволодіння з земельною ділянкою, розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова, буд. 138 перейшло у власність ТОВ «Кей-Колект» на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.02.2015 року, номер запису 25273736 та 25273545 , підставою для виникнення права власності за ТОВ «Кей-Колект» є Договір іпотеки (квартири) посвідчений 25.06.2008 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 2116.

Не погоджуючись з діями приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 по проведенню державної реєстрації права власності та по прийняттю рішення про реєстрацію права власності на належне позивачеві домоволодіння з земельною ділянкою, вважаючи, що реєстрація права власності за ТОВ «Кей-Колект» відбулась з порушенням встановлених правил та процедур, позивач звернулась до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було незаконно проведено державну реєстрацію права власності на домоволодіння з земельною ділянкою, розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова, буд. 138 за ТОВ «Кей-Колект», оскільки останнім не перевірено чи має ТОВ «Кей-Колект» зареєстроване право власності на вказане майно. Крім того, позивач стверджує, що окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя вона не укладала з жодною юридичною особою, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для реєстрації права власності на належне їй домоволодіння з земельною ділянкою за ТОВ «Кей-Колект».

Відповідач заперечень проти задоволення позову не надала .

Представник третьої особи ТОВ "Кей-Колект" надали заперечення в яких зазначив, що дії відповідача вважає законними, оскільки прийняття оскарджуваного рішення було здійснено на підставі застереження в договоорі іпотеки.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:

державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

заявник - зокрема, іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 575 Цивільного кодексу України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

В силу статті 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно статті 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

При цьому, можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Так, за приписами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Окрім того 18.02.2016 року Позивачем було направлено до Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Міністерства юстицї України скарги на дії Відповідача і 14.03.2016 року позивачем було одержано відповідь з Головного територіального управління юстиції у місті Києві в якій було зазначено, що дійсно нотарусом ОСОБА_5 були допущені суттеві порушення норм чинного законовавства при перереєстрації прав власності з ОСОБА_4 на ТОВ "Кей-Колект", а саме нотаріусом не надано належну оцінку договору іпотеки в якому не зазначено можливості перереєстрації прав власності в який спосіб та порушено норми абзаців 2 та 3 ч.5 ст. 3 та ч. 9 ст 15 ЗУ "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майнота їх обтяжень" (в редакції, чинній на момент здійснення реєстраційних дій), абзацу 3 п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень(в редакції постанови КМУ від 17.10.2013 № 868), а також положень п. 1 та 2 Порядку взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб, затверджених наказом МЮ України від 02.04.2013 № 607/5.

До такого ж висновку дійшло Міністерство юстиції України в своєму листі від 21.03.2016 року за вих. № 9162/О-4603/13

Як повідомило Головне територіальне управління юстиції у м. Києві та Міністерство юстиції України, розглядається питання щодо підготовки та направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату подання про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю, виданого на імя ОСОБА_5

Усі вищенаведені обставини свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення від 14.10.2015 року про проведення державної реєстрації права власності на будинок з земельною ділянкою за адресою:м.Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 що здійснена приватним нотаріусом 14.10.2015 року.

Відтак, наведені положення Закону дають змогу дійти висновку, що договір іпотеки не є підставою, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, чого відповідачем при прийнятті відповідного рішення до уваги враховано не було.

Усі вищенаведені обставини свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення від 14.10.2015 року про проведення державної реєстрації права власності на будинок з земельною ділянкою за адресою:м.Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 що здійснена приватним нотаріусом ОСОБА_5 14.10.2015 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 зверталась до Центрально -Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання недійсним договору іпотеки від 25 червня 2008 року та припиненими договорів поруки і за яким будинок з земельною ділянкою розташовані за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 було передано кредиторові в іпотеку, в якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_6, але станом на сьогоднішній день рішення по вказаній справі не виносилося та розгляд справи продовжується.

Як вбачається з п. 5 Договору іпотеки сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

5.2.1 Передача Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»;

5.2.2 Отримання Іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

З урахуванням наведеного слідує висновок, що сторони за договором іпотеки дійшли згоди, що право власності на об'єкт заставленого майна виникає лише у певному випадку, а саме: на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази укладання договору між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Таким чином, суд вважає, що дії приватного нотаріуса щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, яке виникає на підставі договору іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, є протиправними.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що реєструючи право власності на належне позивачу домоволодіння з земельною ділянкою за Іпотекодержателем, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 3, 15, 16 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяження», оскільки вчинена ним дія не була пов'язаною із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном.

Крім того, підставою для виникнення права власності за ТОВ «Кей-Колект» приватний нотаріус вказав у оскаржуваному рішенні Договір іпотеки (домоволодіння та земельної ділянки) від 25 червня 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 2116, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відтак, наведені положення Закону дають змогу дійти висновку, що договір іпотеки не є підставою, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно, чого відповідачем при прийнятті відповідного рішення до уваги враховано не було.

Окремо суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Судом встановлено, що спірне домоволодіння та земельна ділянка підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника та малолітніх дітей; загальна площа не перевищує 250 кв. метрів.

Усі вищенаведені обставини свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішеннь № 25273736 та 25273545 , згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»., що здійснена приватним нотаріусом 14 жовтня 2015 року.

Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Окрім того згідно ч.5 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації), державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобовязаний надавати інформацію про зареєстровані пава та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав таїх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв.

Державна реєстрація прав власності реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Державна реєстрація прав у результаті вчиненя нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

ч.9 ст.15 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації), встановлено, що державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальних дій проводиться одночасно з вчиненням такої дії

Відповідно до абзацу 4 ч.1 ст.16 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації) заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об єктом незавершеного будівництва подається нотаріусу, яким вчинено таку дію.

З огляду на це, державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ "Кей-Колект" була здійснена нотаріусом ОСОБА_5 всупереч вимогам ч. 5 ст.3, ч. 9 ст. 15, ч.1 ст.16 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(в редакції, чинній на час проведення державної реєстрації) без вчиненя нотаріальної дії, оскільки здійснювати державну реєстрацію права власності на майно на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, міг виключно державний реєстратор, а не нотаріус.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі шляхом визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 жовтня 2015 року, індексні номери 25273736 та 25273545 , згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 38 Закону державні реєстратори, суб'єкти державної реєстрації прав за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність у порядку, встановленому законом.

Шкода, завдана державним реєстратором фізичній чи юридичній особі під час виконання своїх обов'язків, підлягає відшкодуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в його заподіянні.

Положенням ст. 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, та незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, у випадках, встановлених законом.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру правопорушення та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (зокрема, стану здоровя потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану). При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

ОСОБА_4 зазнала душевних страждань, повязаних із протиправною поведінкою посадової особи - відповідача. У звязку з протиправним позбавленням ОСОБА_4 єдиного житла її родини, вона вимушена протягом тривалого часу неодноразово ходити в судові інстанції, відділи поліції, їздила до м. Києва в Міністерство юстиції України та Головного територіального управляння юстиції м. Київ, а також не одноразово зверталася за підтримкою до політичних діячів, також зверталась до прокуратури та головного управління поліції м. Кривого Рогу. Протягом всього часу, відчувала себе незахищеною та ображеною людиною, більш того, ходячи по інстанціям була вимушена залишати саму в дома свою дитину інваліда - це все завдавало позивачеві тяжких душевних переживань та страждань.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, з приводу дого, що позовні вимоги позивача з сприводу стягнення моральної шкоди завданої неправомірними діями нотаріуса ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд присуджує на користь позивача всі понесені нею під час судового розгляду справи судові витрати.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ТОВ «Кей-Колект», відділ у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.10.2015 року, індексний номер 25273736 та 25273545 , згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» та зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» () право власності на будинок та земельну ділянку розташованих за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свердлова,138 , що здійснені приватним нотаріусом 14 жовтня 2015 року, а саме запис про право власності № 11595821 внесений 14.10.2015 року о 17:24:20 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 25273736) прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, підстава виникнення якого договір іпотеки, серія та номер: 2116, виданий 25.06.2008 приватним нотаріусом Криворізбкого міського нотаріального округу ОСОБА_9 С.В., з приводу реєстрації права власності на земельну ділянку з наступними ознаками: адреса земельної ділянки: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг вул. Свердлова, земельна ділянка №. 138, площа 0,0756 га, кадастровий номер :08:133:0001, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 10, цільове призначення 1.8 Землі житлової та громадської забудови для будівництва, господарських будівель і споруд, форма власності: приватна, розмір частки :1, власник: Товариству з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», , адреса: Україна,м. Київ, вул. Межигірська, буд.22 та державну реєстрацію обтяжень та запис про право власності № 11595717 внесений 14.10.2015 року о 16:55:23 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер: 25273545) прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, підстава виникнення якого договір іпотеки, серія та номер: 2116, виданий 25.06.2008 приватним нотаріусом Криворізького реєстрований міського нотаріального округу ОСОБА_9, підстава внесення запису: з приводу реєстрації права власності на житловий будинок, обєкт житлової нерухомості розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг вул. Свердлова, будинок №. 138, загальною площею 215,7 кв.м та житловою площею 146,3 кв. м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 10, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», , адреса: Україна,м. Київ,вул. Межигірська, буд.22.

3. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, моральну шкоду, нанесену мені в зв'язку з порушенням її прав у розмірі 5000 гривень (пять тисяч гривень).

4. Судові витрати у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві грн. 40 коп.) стягнути на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з рахунку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: Бутенко М.В.