Справа № 0870/7854/12(СН/808/48/15)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2016 рокусправа № 0870/7854/12(СН/808/48/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя: Ясенова Т.І.

судді: Головко О.В. Суховаров А.В.

секретар судового засідання: Троянов А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову №79 від 02.08.2012 про накладення штрафу в сумі 11020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02 серпня 2012 року відповідачем винесено постанову № 79 про накладення на нього штрафу у розмірі 11020 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за недопущення посадових осіб на об'єкт будівництва - двоповерхову будівлю по АДРЕСА_1. Вказує на неправомірність прийнятої постанови, оскільки його підприємницька діяльність не пов'язана з містобудуванням, будівництвом або будівельними матеріалами, отже, він не є суб'єктом містобудівної діяльності в силу вимог Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Також, вказує на те, що зазначена будівля не належить йому на праві власності, оскільки будинок за вказаною адресою належить на праві власності іншій особі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16липня 2015 року постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із правомірності накладення на позивача штрафних санкцій за недопущення посадових осіб суб'єкта владних повноважень до проведення перевірки.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, що Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю перевіряють не господарську діяльність суб'єктів господарювання, а об'єкти будівництва на предмет відповідності їх затвердженим проектним рішенням, будівельним нормам і правилам з метою забезпечення стійкості, надійності та готовності об'єкта до експлуатації. При цьому, судом не надано належної оцінки доводам позивача про те, що відповідно до протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності об'єктом будівництва, на якому проводилась позапланова перевірка зазначено двоповерхова будівля по АДРЕСА_1. Він не є власником вказаного будинку. Цей будинок належить на праві власності іншій особі - ОСОБА_2, де всі будівлі побудовані до 01.07.2011, що підтверджується правовстановлюючими документами. Отже безпідставною є позиція відповідача, що саме позивач повинен був надати доступ до житлового будинку працівникам відповідача. Також судом не надано належної оцінки тому, що його підприємницька діяльність не пов'язана з містобудівною діяльністю, а наявність реєстрації за особою статусу підприємця без вказаної діяльності не свідчить про його статус суб'єкта містобудування.

Відповідач не скористався правом подати заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зареєстрований, як фізична особа-підприємець 26.05.2008, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 та копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців. (а.с.8-9)

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців та копії свідоцтва платника єдиного податку видами діяльності позивача є: технічне обслуговування та ремонт автомобілів; роздрібна торгівля деталями та приладдям; посередництво в торгівлі автомобільними деталями та приладдям; оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям. (а.с.9-10)

Посадовою особою відповідача згідно листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 23 травня 2012 року за № 01-36/941 виписано направлення на здійснення позапланової перевірки та 26 червня 2012 року складено акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.

26 червня 2012 року № 74 складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у зв'язку з встановленням факту недопущення посадових осіб інспекції на об'єкт будівництва - двоповерхову будівлю по АДРЕСА_1.

За результатами встановлення факту недопущення посадових осіб інспекції на об'єкт будівництва складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26 липня 2012 року, в якому позивачем зазначено: „ зобов'язуюсь надати доступ ", та 02 серпня 2012 року винесена оскаржувана постанова № 79 про накладення на позивача штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 11020,00 грн.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України за змістом статей 6 та 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» здійснює управління у сфері містобудівної діяльності, зокрема контроль за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону.

Згідно пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа інспекції зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Підпунктами 1, 2 пункту 11 Порядку №553 передбачено, що посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта, або місцезнаходження суб'єкта господарювання, який провадить господарську діяльність, пов'язану з будівництвом об'єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» цей Закон встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб'єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Частиною 1 статті 1 цього Закону визначено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Поняття суб'єктів містобудування визначено частиною 2 статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - це є органи виконавчої влади, Верховна рада АР Крим, Рада міністрів АР Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі 10 мін заробітних плат.

Таким чином, відповідно до наведених норм законодавства відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності несуть особи, які є суб'єктами містобудування та здійснюють господарську діяльність, пов'язану з містобудуванням, будівництвом.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичний осіб та фізичних осіб-підприємців та копії свідоцтва платника єдиного податку видами діяльності позивача є: технічне обслуговування та ремонт автомобілів; роздрібна торгівля деталями та приладдям; посередництво в торгівлі автомобільними деталями та приладдям; оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям. Отже, підприємницька діяльність позивача не пов'язана з діяльність у сфері містобудування, відповідно, він не є суб'єктом містобудування, в розумінні вказаних норм законодавства.

Факт реєстрації місця провадження господарської діяльності позивача, як фізичної особи-підприємця, за адресою проживання, не свідчить про здійснення ним господарської діяльності у сфері містобудування та не надає йому статусу суб'єкта містобудування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої виходив також з тих підстав, що відповідно до чинного законодавства ІДАБК перевіряють не господарську діяльність суб'єктів господарювання, а об'єкти будівництва на предмет відповідності їх затвердженим проектним рішенням, будівельним нормам і правилам з метою забезпечення стійкості, надійності та готовності об'єкта до експлуатації.

Проте, судом першої інстанції не надано оцінки тим обставинам, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який був об'єктом перевірки, належить на праві приватної власності не позивачу, а іншій особі - ОСОБА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу, свідоцтвом про право власності та технічним паспортом.

Пунктом 9 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Наведена норма кореспондує з пунктом 13 Порядку, відповідно до якого суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб інспекції дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб інспекції службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним інспекцією; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки.

Враховуючи наведені норми, встановлений пунктом 14 Порядку № 553 обов'язок допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки, покладено на власника об'єкта перевірки, з обов'язковим дотриманням його прав передбачених пунктами 9 та 13 Порядку.

Як встановлено судом, позивач не є власником житлового будинку, який був об'єктом перевірки.

З урахуванням наведеного, відповідачем безпідставно притягнуто позивача до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності оскаржуваною постановою від 02.08.2012, відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки судом першої інстанції помилково застосовано норми матеріального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 360,20 грн. (за поданні позову - 110,20 грн. та при поданні апеляційної скарги - 250,00 грн.), який підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись п.3ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі №870/7854/12 (СН/808/48/15) - скасувати із прийняттям нової постанови.

Позов ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області №79 від 02.08.2012 про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у розмірі 11020,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 360,20 грн. (триста шістдесят гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Т.І. Ясенова

Суддя: О.В. Головко

Суддя: А.В. Суховаров