Справа № 816/1774/15
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2016 р. м.Київ К/800/52318/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Донець О.Є.,

Мороз Л.Л.,

секретар судового засідання - Корінець Ю.О.,

за участю представників:

позивача - Сабодаша Р.Б.,

третьої особи - Носача Д.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікотек» до Державного реєстратора реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Гринь Жанни Олексіївни, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молодованової Галини Миколаївни, Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард», про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікотек» звернулось з позовом до Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, Державного реєстратора Гринь Жанни Олексіївни, в якому просило визнати протиправними реєстраційні дії державного реєстратора та скасувати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Гоголя, буд.72 (індексний номер 18973879 від 30 січня 2015 року 12:13:50, номер запису про право власності 8562681 від 26 січня 2015 року).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року до участі у справі залучені як відповідачі Державний реєстратор прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молдованова Галина Миколаївна, Державна реєстраційна служба України та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард». Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року до участі у справі залучено як відповідача Міністерство юстиції України.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року, позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Молодованової Галини Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 січня 2015 року №18973879, яким проведено державну реєстрацію права приватної власності на нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Полтавська обл., м.Миргород, вул.Гоголя,72, за Публічним акціонерним товариством «Банк «Форвард»; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Публічне акціонерне товариство «Банк Форвард» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про дотримання Банком вимог Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, а саме наданням державному реєстратору всіх необхідних документів, що підтверджують перехід права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., м.Миргород, вул.Гоголя,72, відсутність у державного реєстратора підстав для відмови в державній реєстрації права приватної власності за Банком.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та третьої особи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікотек» зареєстровано право власності на магазин за адресою: Полтавська область, м.Миргород, 72, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08 вересня 2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

12 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Форвард» (іпотекодержатель), та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікотек» (іпотекодавець), що діє в якості майнового поручителя за виконання зобов'язань Публічним акціонерним товариством «Світ Електроніки» (позичальник), укладено договір іпотеки №014-7, відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 15 липня 2011 року № 005-3 передає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення, магазин, загальною площею 244,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, м.Миргород, вул.Гоголя, буд.№72.

Обтяження на підставі договору іпотеки від 12 серпня 2011 року зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 12 серпня 2011 року, про що свідчать відомості з вказаного реєстру.

26 січня 2015 року представником ПАТ «Банк «Форвард» Лавренком О.В. подано до Реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права приватної власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м.Миргород, вул.Гоголя,72. Дана заява зареєстрована у базі даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26 січня 2015 року за реєстраційним номером 9921564.

Згідно матеріалів реєстраційної справи, посвідчена копія якої залучена відповідачем державним реєстратором реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції Гринь Ж.О. - до матеріалів справи, в ній перебувають наступні документи: заява про державну реєстрацію права та їх обтяжень № 9921564 від 26 січня 2015 року, платіжні доручення № 2114080 та № 2114087 від 22 січня 2015 року, довіреність від 22 січня 2015 року № 07-3715, копія паспорту Лавренка Олександра Васильовича, дублікат картки фізичної особи платника податків, свідоцтво від 09 січня 2015 року НОМЕР_1, договір іпотеки № 014-7 від 12 серпня 2011 року, картка прийому заяви № 18856032 від 26 січня 2015 року, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 18973879 від 30 січня 2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, картка прийому заяви № 18856032. Згідно картки прийому заяви № 18856032 до заяви про державну реєстрацію права додано договір іпотеки серія та номер: 014-7, виданий 12 серпня 2011 року, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суляєва А.Р.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служи України Молдавановою Галиною Миколаївною від 30 січня 2015 року №18973879 на підставі ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, проведено державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна, на нежитлове приміщення, що розташоване Полтавська обл., м.Миргород, вул.Гоголя,72, за суб'єктом: Публічне акціонерне товариство «Банк «Форвард», податковий номер 34156061.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про порушення державним реєстратором порядку здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, безпідставне прийняття рішення про державну реєстрацію, оскільки у нового власника відсутні документи, які є підставою для реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, зокрема завірені в установленому порядку копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, та документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання письмової вимоги іпотекодержателя.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили із необґрунтованості оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30 січня 2015 року №18973879 з посиланням на відсутність завіреної в установленому порядку копії письмової вимоги іпотекодавця про усунення порушень з доказами її надсилання, отримання іпотекодавцем та боржником і завершення 30-денного строку її виконання; свідоцтва нотаріуса від 09 січня 2015 року НОМЕР_2 та НОМЕР_1 щодо засвідчення факту передачі від ПАТ «Банк «Форвард» до ТОВ «Вікотек» та ПАТ «Світ Електроніки» заяв з відомостями про вимогу щодо усунення порушень, судами як доказ виконання банком вимог ст.ст.35-37 Закону України «Про іпотеку», п.6.2 договору іпотеки №014-7 від 12 серпня 2011 року та п.46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868.

Разом з цим, розглядаючи та вирішуючи справу по суті позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як встановлено ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Згідно п.п.1, 7 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У справі, що розглядається, спірні відносини виникли у зв'язку із невиконанням умов цивільно-правової угоди з підстав порушення господарських зобов'язань, тобто даний спір не є публічно-правовим, а випливає із договірних відносин і має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

За вказаними обставинами, з урахуванням практики Верховного Суду України (постанова від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16), слід дійти висновку, що даний спір не носить характеру публічно-правового та не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як встановлено ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

За суб'єктним складом сторін та сутністю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» задовольнити частково.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення з даним позовом до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді