Справа № 826/788/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 серпня 2016 року № 826/788/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Влад-2»
до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Влад-2» (далі-позивач або ТОВ «Влад-2») з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (далі-відповідач або ДПІ), в якому просить:

- визнати протиправними дії ДПІ щодо коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Влад-2», здійснених на підставі Акту перевірки від 30.01.2015 року №103/26-53-22-02-21-22900000 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Влад-2» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Ліга Консалтинг ЛТД» (0) за період з 01.07.14 р. по 31.07.14 року»;

- зобов'язати ДПІ вилучити з інтегрованої автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» інформацію про результати документальної позапланової невиїзної перевірки, оформленої Актом перевірки від 30.01.2015 року №103/26-53-22-02-21-22900000 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Влад-2» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Ліга Консалтинг ЛТД» (0) за період з 01.07.14 р. по 31.07.14 року»;

- зобов'язати ДПІ відновити в обліковій картці платника - ТОВ «Влад-2», а також в усіх електронних системах показники декларації з ПДВ за липень 2014 року у частині визначених показників податкових зобов'язань та податкового кредиту.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що викладені в Акті перевірки від 30.01.2015 року №103/26-53-22-02-21-22900000 висновки ДПІ щодо безтоварності та нереальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ліга Консалтинг ЛТД» є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях посадових осіб органів податкової служби, а відтак вважає вказані висновки такими, що не відповідають дійсності та є протиправними. При цьому позивач зазначає, що за результатами перевірки будь-яких податкових повідомлень-рішень не приймалось, однак до зазначеної вище інформаційної системи були внесені дані на підставі вказаних висновків акту перевірки щодо не підтвердження податкових зобов'язань та податкового кредиту з ПДВ позивача із його контрагентом, дії ДПІ щодо чого, як вважає позивач, є неправомірними.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначив, що за результатами перевірки позивача відсутні відомості щодо негативних наслідків для позивача, у т.ч. для третіх осіб, а відтак ДПІ вважає, що права та інтереси позивача не порушені. При цьому ДПІ зазначає, що внесення до інформаційно-аналітичних систем податкової інформації, незалежно від її позитивного чи негативного змісту, перевірка цієї інформації, є обов'язком податкового органу, та така інформація є лише службовою інформацією і не визначає змісту прав та обов'язків платника податків. Відтак, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними.

На підставі ч.4 ст.122 КАС України судом ухвалено про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Влад-2» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Ліга Консалтинг ЛТД» (0) за період з 01.07.14 р. по 31.07.14 року», за результатами якої складено акт перевірки від 30.01.2015 року №103/26-53-22-02-21-22900000 (далі - Акт перевірки).

В ході зазначеної перевірки ДПІ прийшла до висновку, що у ТОВ «Влад-2» відсутні об'єкти оподаткування по операціям з придбання товарів у ТОВ «Ліга Консалтинг ЛТД» та їх подальшої реалізації, що, за висновком ДПІ, призвело до порушення ТОВ «Влад-2» п.198.1, п.198.3 та п.198.6 ст.198, ст. 187 ПК України та завищення у зв'язку з цим в липні 2014 року податкового зобов'язання з ПДВ на суму 862697 грн. та податкового кредиту з ПДВ на суму 626124,00 грн.

Доказів прийняття податкових повідомлень-рішень про визначення позивачу зобов'язань на підставі вказаного Акту перевірки суду не надано.

Вирішуючи у взаємозв'язку з наведеним спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).

У пункті 61.1 статті 61 ПК України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів (підпункт 62.1.2 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема: від платників податків та податкових агентів, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов'язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок оформляються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності), у разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 74.1); зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань (пункт 74.2).

Так, згідно правової позиції Верховного суду України щодо застосування статей 71, 72, 74 ПК України, викладеної в постанові цього суду від 03.11.2015р. по справі №21-99а15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 54005073), останній дійшов висновку, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю, і така інформація не може бути виключена з баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Тобто, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків та, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

За таких обставин дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок проведення податкової перевірки, у тому числі й складеного за її результатами акта, є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов'язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження відповідних операцій, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов'язкових юридичних наслідків.

З огляду на викладене та на підставі аналізу зазначених норм права колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов'язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, урегульовані ПК України. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів. Інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. Дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи змін показників податкової звітності суб'єктів господарювання в частині податкового кредиту та податкових зобов'язань на підставі акта перевірки без прийняття податкових повідомлень-рішень не породжують правових наслідків для платників податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права також була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 та 17 листопада 2015 року (справи №№ 2479а15 та 2944а15 відповідно).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В даному випадку відповідачем визнається, що ДПІ на підставі Акта перевірки від 30.01.2015 року №103/26-53-22-02-21-22900000 внесено до Бази даних «Податковий блок» інформацію та здійснено коригування показників податкової звітності позивача з ПДВ за липень 2014 року.

Доказів же оскарження позивачем дій податкового органу щодо проведення перевірки та, відповідно, доказів визнання судом таких дій протиправними суду не надано, як і не надано доказів прийняття податкового повідомлення-рішення про визначення позивачу зобов'язань на підставі вказаного Акту перевірки.

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані сторонами докази в контексті наведених вище вимог законодавства, беручи до уваги вищенаведену правову позицію Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що внесення або зміна інформації у базах інформаційних систем, які використовуються органами державної податкової служби, є функціональним процедурним обов'язком органів ДПС. Внесення інформації до баз даних само по собі, без прийняття відповідних податкових повідомлень-рішень, не зумовлює для платника податків будь-яких юридичних наслідків та не порушує права позивача.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з тим, що судом не встановлено порушень прав позивача з боку відповідача в контексті спірних відносин.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись вимогами статей 11, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Влад-2» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко