Справа № 299/1925/16-а
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________________
Справа № 299/1925/16-а
Номер рядка звіту 81
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2016 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Левка Т.Ю.,

при секретарі - Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі про визнання дій протиправними та скасування рішення, згідно якого просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі №117 від 08.07.2016 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 з 20.11.2015 року щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді Апеляційного суду Закарпатської області згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої Апеляційним судом Закарпатської області від 03.12.2015 року № 26014/5.29/15; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області провести перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1, з 01.05.2016 року, призначеного у відповідності до частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.06.2016 року № 13096/5.29/16, в зв'язку із зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він працював суддею з червня 1982 року і 06.10.2014 року звернувся до Вищої Ради Юстиції України із заявою про внесення подання про звільнення його з посади судді апеляційного суду Закарпатської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року №788-VIII позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Закарпатської області у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2015 року №6.3.1.-390 позивача відраховано зі штату апеляційного суду Закарпатської області з 19.11.2015 року, відповідно до зазначеної Постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 року №788-VІІІ.

03.12.2015 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та 04.12.2015 року отримав виписку з протоколу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області за №52 від 04.12.2015 року «Про відмову в призначенні пенсії. Припинення виплати пенсії», згідно якої позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років по Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Дані дії відповідача позивачем було оскаржено в порядку адміністративного судочинства і постановою Виноградівського районного суду від 29.12.2015 року № 299/3543/15-а, яка набрала законної сили, адміністративний позов було задоволено: визнано відмову Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі у призначенні пенсії протиправною, скасовано дане рішення та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі призначити нарахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 70% грошового утримання судді Апеляційного суду Закарпатської області. В ході виконання даного судового рішення, відповідачем було здійснено призначення, нарахування та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70% грошового утримання судді Апеляційного суду Закарпатської області, починаючи з 20.11.2015 року.

13.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку, призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, на підставі та в порядку, регламентованому Законом України « Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року з дня, наступного після відрахування зі штату апеляційного суду Закарпатської області, тобто з 20.11.2015 року. Відповідач листом від 26.05.2016 року за підписом начальника Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі, поінформував позивача про відсутність законних підстав для проведення перерахунку відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і 02.06.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача з проханням про вирішення поданої ним 13.05.2016 року заяви про перерахунок довічного грошового утримання. Листом відповідача від 08.06.2016 року позивач був повідомлений про необхідність звернення до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі для перерахунку пенсії з відповідною заявою встановленого зразка, що в подальшому було зроблено позивачем.

В зв'язку із зміною розміру грошового утримання судді апеляційного суду з 01.05.2016 року, а також, враховуючи прийняття Конституційним Судом України рішення № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року, позивач подав до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі дві заяви про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.05.2016 року, на підставі Довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.06.2016 року № 13096/5.29/16, в зв'язку із зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та з проханням перерахувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене з 20 листопада 2015 року у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та визначити таке, починаючи з 20.11.2015 року у розмірі 90 відсотків, грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. 23.06.2016 року позивача було проінформовано, що рішення про перерахунок довічного грошового утримання буде прийнято після надходження роз'яснень щодо термінів проведення перерахунку, оскільки рішенням КСУ це питання не врегульовано.

15.07.2016 року позивач отримав рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі № 117 від 08.07.2016 року, яким вирішено: провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1, з 08.06.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді за травень 2016 року; в частині щодо проведення перерахунку, призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% починаючи з 20.11.2015 року - відмовлено.

Таку діяльність Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі позивач вважає протиправною, а рішення відповідача незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки право на призначення та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати судді ним набуто ще до внесення у законодавство змін, якими це право було обмежене.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги адміністративного позову підтримує та просить суд такі задоволити.

Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому справу розглянуто у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та адміністративної справи № 299/3543/15-а, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області з червня 1982 року по серпень 1985 року. Із 1985 по 1990 роки працював співробітником КДБ УPCP по Закарпатській області. Рішенням сесії Закарпатської обласної Ради народних депутатів від 17.04.1990 року обраний головою Виноградівського районного суду. Постановою Верховної Ради України від 06.04.2000 року № 1617-111 був обраний суддею Виноградівського районного суду Закарпатської області безстроково. Наказом начальника Закарпатського обласного управління юстиції №138/06-03 від 10.04.2000 року за погодженням голови Закарпатського обласного суду ОСОБА_1 призначений в.о. голови Виноградівського районного суду Закарпатської області. Указом Президента України №922/2000 від 26.07.2000 року «Про призначення голів, заступників голів районних ( міських) суддів та переведення судді» - ОСОБА_1 призначений головою Виноградівського районного суду Закарпатської області. Рішенням Ради Суддів України №97 від 28.09.2007 року ОСОБА_1 призначений головою Виноградівського районного суду Закарпатської області строком на п'ять років. Будучи обраним на посаду судді апеляційного суду Закарпатської області безстроково, згідно Постанови ВРУ № 349-VIІ від 20.06.2013 року, 24.07.2013 року ОСОБА_1 зарахований до штату апеляційного суду Закарпатської області.

06.10.2014 року позивач звернувся до Вищої Ради Юстиції України із заявою про внесення подання про звільнення його з посади судді апеляційного суду Закарпатської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року №788-VIII позивача звільнено з посади судді апеляційного суду Закарпатської області у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2015 року №6.3.1.-390 позивача відраховано зі штату апеляційного суду Закарпатської області з 19.11.2015 року, відповідно до зазначеної Постанови Верховної Ради України від 12.11.2015 року №788-VІІІ.

03.12.2015 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та 04.12.2015 року отримав виписку з протоколу Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області за №52 від 04.12.2015 року «Про відмову в призначенні пенсії. Припинення виплати пенсії», згідно якої позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років по Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Дані дії відповідача позивачем було оскаржено до суду в порядку адміністративного судочинства і постановою Виноградівського районного суду від 29.12.2015 року № 299/3543/15-а адміністративний позов було задоволено: визнано відмову Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі у призначенні пенсії протиправною, скасовано дане рішення та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Виноградівському районі призначити нарахувати та виплатити позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 70% грошового утримання судді Апеляційного суду Закарпатської області. Вказана постанова Виноградівського районного суду набрала законної сили.

В ході виконання даного судового рішення, відповідачем було здійснено призначення, нарахування та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 70% грошового утримання судді Апеляційною суду Закарпатської області, починаючи з 20.11.2015 року.

13.05.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку, призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у розмірі 90 % грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, на підставі та в порядку, регламентованому Законом України « Про судоустрій та статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року з дня, наступного після відрахування зі штату апеляційного суду Закарпатської області, тобто з 20.11.2015 року.

Листом від 26.05.2016 року № 37/Д-01 за підписом начальника Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі, позивача було повідомлено про відсутність законних підстав для проведення перерахунку відсотку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

02.06.2016 року позивач повторно звернувся до відповідача з проханням про вирішення поданої ним 13.05.2016 року заяви про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі від 08.06.2016 року позивачу було повідомлено про необхідність звернення до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі для перерахунку пенсії з відповідною заявою встановленого зразка. Позивачем було подано до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі таку заяву із зазначенням підстав перерахунку щомісячного довічною грошового утримання судді.

В подальшому, 14 та 17.06.2016 року в зв'язку із зміною розміру грошового утримання судді апеляційного суду з 01.05.2016 року, а також, враховуючи прийняття Конституційним Судом України рішення № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року, позивач подав до УПФУ у Виноградівському районі дві заяви про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.05.2016 року, на підставі Довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.06.2016 року № 13096/5.29/16, в зв'язку із зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та з проханням перерахувати йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене з 20 листопада 2015 року у розмірі 70 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді та визначити таке, починаючи з 20.11.2015 року у розмірі 90 відсотків, грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі від 23.06.2016 року за № 3280/03 позивача повідомлено, що рішення про перерахунок довічного грошового утримання буде прийнято після надходження роз'яснень щодо термінів проведення перерахунку, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 це питання не врегульовано.

Рішенням комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинною законодавства України про пенсійне забезпечення по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі № 117 від 08.07.2016 року, вирішено: провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1, з 08.06.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді за травень 2016 року; в частині щодо проведення перерахунку, призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% починаючи з 20.11.2015 року - відмовлено.

В якості обґрунтування такої відмови Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі посилалося на п.5 розділу ІІІ Закону України №213-VIII від 02.03.2015 року, згідно з яким «у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання/ призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України». У зв'язку з неприйняттям закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» втратили чинність. Тому Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі дійшло висновку про те, що у період звернення позивача за призначенням щомісячного довічного грошового утримання (листопад-грудень 2015 року) діяла зазначена норма, а отже немає підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 20.11.2015 року.

Суд не погоджується з обґрунтованістю оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.1, 3 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормою прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положеннями ст.126 Конституції України закріплені основоположні принципи здійснення правосуддя в Україні - незалежність і недоторканність суддів.

Конституційний Суд України, як найвищий державний орган конституційної юрисдикції в своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової влади в механізмі захисту прав і свобод людини і громадянина та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого частиною першою статті 55 Основного Закону України; положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід'ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов'язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу й права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової влади: гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом встановлені у базових законах з питань судоустрою, судочинства, статусу суддів, мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів та повинні бути реально забезпечені: конституційний статус судді дає підстави ставити до судді високі вимоги і зберігати довіру до його компетентності та неупередженості, передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя (рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 у справі про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання, від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 у справі щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України, від З червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі щодо змін умов виплати пенсій і щомісячною довічного грошового утримання суддів у відставці).

Відповідно до розрахунку стажу судді ОСОБА_1, наданого апеляційним судом Закарпатської області №6.21.2-156 від 02.12.2015 (адміністративна справа № 299/3543/15-а а.с.10), який дає право на відставку та встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача, становить 38 років 00 місяців 27 днів, з них більше 28 років він перебував на посаді судді. Тобто суд вважає доведеним той факт, що право на відставку та на щомісячне грошове утримання судді позивачем набуто ще в 2008 році. Дані обставини свідчать про наявність у позивача права на отримання щомісячною довічного грошового утримання в розмірі залежно від стажу роботи на час звернення з відповідною заявою, що становить 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, оскільки статус судді у відставці включає в себе й право на основні елементи соціального захисту.

Право на такий розмір грошового утримання позивач набув ще до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213, а також до набуття чинності законами №3668-Vl від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (чинний з 01.10.2011), №1166-VІІ від 27.03.2014 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (чинний з 01.04.2014), № 76- VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (чинний з 01.01.2015).

Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання позивачем було реалізовано до набрання чинності Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VІІІ від 12.02.2015 року (до 29.03.2015 року), яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладений у новій редакції, згідно ст. 141 якої «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошовою утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання», так і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 -VIII від 02.03.2015 року (набрав чинності з 01.04.2015 року).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 -VIII від 02.03.2015 року звужено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці порівняно як зі ст. 138 Закону України № 2453 - VI від 07.07.2010 року, так і зі ст. 141 Закону (в редакції ЗУ № 192-VІІІ від 12.02.2015 року), яка була чинною з 29.03.2015 року по 31.03.2015 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013 частину третю, перше, друге, третє речення частини п'ятої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VІ у редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VІ та статтю 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року N 3668-VІ в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року N 2453-VІ, - було визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином з 03.06.2013 року застосуванню підлягали положення ч.3 ст.138 ЗУ від 7 липня 2010 року N 2453-VІ до прийняття закону від 08.07.2011 року N 3668-VІ - «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Суд вважає, що в наявності є всі правові підстави для здійснення перерахунку та виплати позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 % заробітної плати судді відповідно до чинної на той час редакції Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453 - VI від 07.07.2010 року, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 20.11.2015 року - часу реалізованого позивачем права на призначення й виплату щомісячного грошового утримання, та в подальшому при звільненні з посади у відставку, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 №3-рп/2013, оскільки таке право ним набуто ще до внесення у законодавство змін, якими це право було обмежене.

Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIІI із відповідним внесенням змін до ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» було відновлено гарантії суддівської незалежності.

Зміни до ч.ч.3,5 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які були внесені Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а також до п.5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 02.03.2015 року № 213- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» суперечать ст.ст. 8. 21, 22, 126 Конституції України та положенням ч.6 ст.48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» і порушують конституційні права позивача, як судді у відставці.

Таким чином, суд вважає, що у відповідача під час вирішення заяви позивача про здійснення перерахунку, призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90%, починаючи з 20.11.2015 року (з підстав того, що право саме на такий розмір грошового утримання ним набуто ще до набрання чинності як Законом України «Про забезпечення права на справедливий суд» № 192-VIII від 12.02.2015 року (до 29.03.2015 року), яким Закон України «Про судоустрій і статус суддів» викладений у новій редакції) були відсутні правові підстави для застосування положень закону № 213-VIII від 02.03.2015 року. В даному випадку застосуванню підлягали норми Конституції України, які є нормами прямої дії.

Згідно ч.6 ст.48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.

Разом з цим, згідно рішення Конституційного Суду України №4-рп/2016 від 08.06.2016 року визнано неконституційними положення:

- частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911- VІІІ;

- пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213- VІІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

В п.2 даного рішення Конституційного Суду України вказано, що положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911 -VIII та положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно п.4 Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається відповідач в оскаржуваному рішенні зазначено наступне:

«вказати такий порядок виконання цього рішення:

- частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Натомість застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійною забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошовою утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячною довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячною довічного грошового утримання";

- абзаци перший, другий, третій, четвертий та перше, друге речення абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-V1 у редакціях Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що суперечать Конституції України, не піддягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку";

- не підлягає застосуванню положення пункту 5 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-"VIІІ в частині скасування з 1 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З наведених положень рішення Конституційного Суду України випливає, що норми, які суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, враховуючи, що оскаржувані позивачем рішення по суті поданих ним заяв і звернень приймались відповідачем після 08.06.2016 року, то застосовуватись при їх прийнятті мали ті положення законів, про які йдеться в порядку виконання Рішення КСУ № 4-рп/2016 від 08.06.2016 року, в тому числі і щодо здійснення перерахунку і виплати позивачу щомісячного грошового утримання судді у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 20.11.2015 року, а також щодо здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді, починаючи з 01.05.2016 року, в зв'язку із зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування Управлінням Пенсійного фонду України в Виноградівському районі при прийнятті рішення № 117 від 08.07.2016 року положень законів, які рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року визнано неконституційними, прямо суперечить регламентованому порядку виконання цього рішення, у зв'язку з чим оскаржуване рішення відповідача підлягає скасуванню.

Таким чином, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України понесені ним та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 11, 13, 18, 19, 71, 160, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі про визнання дій протиправними та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення по управлінню Пенсійного фонду України в Виноградівському районі № 117 від 08.07.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області прийняти рішення про призначення, перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 з 20.11.2015 року щомісячного довічного грошовою утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Закарпатської області згідно довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виданої апеляційним судом Закарпатської області від 03.12.2015 року № 26014/5.29/15.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області провести перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1, з 01.05.2016 року, призначеного у відповідності до частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VІІІ щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.06.2016 року № 13096/5.29/16, в зв'язку із зміною грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 551 грн. 21 коп. відповідно до квитанції № НОМЕР_1 ПАТ «Комінвестбанк» від 20.07.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у скороченому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ГоловуючийТ. Ю. Левко