Справа № 826/4386/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4386/16 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іста Групп» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 червня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іста Групп» задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві від 09 жовтня 2015 року №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що операції між ТОВ «Астійкс», ТОВ «Енкод Констракшн» та ТОВ «Іста Групп» не мають реального товарного характеру та здійснювались з метою штучного формування податкового кредиту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 31 серпня 2015 року по 04 вересня 2015 року на підставі наказу ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві від 28 серпня 2015 року №1112, постанови слідчого з ОВС другого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС від 13 липня 2014 року, направлення від 31 серпня 2015 року №2040/26-58-22-05, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.11 п.78.1 ст.78, п.82.1, п.82.2 ст.82 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Іста Групп» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Айденс», ТОВ «Астійкс», ТОВ «Енкод Констракшн» за період з 01 серпня 2012 року по 31 серпня 2015 року, за наслідками якої складено акт від 11 вересня 2015 року №4516/26-58-22-05/33541100, в якому зафіксовано порушення позивачем: п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 593772,00 грн., в тому числі за січень 2015 року у сумі 593772,00 грн.

На підставі акта перевірки від 11 вересня 2015 року №4516/26-58-22-05/33541100 ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 жовтня 2015 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на додану вартість на загальну суму 890658,00 грн., в тому числі за основним платежем - 593772,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 296886,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження рішенням ДФС України від 17 лютого 2016 року №3484/6/99-99-10-01-04-25 залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 09 жовтня 2015 року №, а скаргу ТОВ «Іста Групп» - без задоволення.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо протиправного заниження позивачем суми ПДВ за перевіряємий період, оскільки позивачем надано усі належним чином оформлені первинні документи, якими, за переконанням суду, підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Астійкс», ТОВ «Енкод Констракшн».

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність реально здійснених господарських операції позивачем з ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн», що має наслідком заниження суми ПДВ ТОВ «Іста Групп».

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2014 року між ТОВ «Астійкс» (постачальник) та ТОВ «Іста Групп» (покупець) укладено договір поставки №141217, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти і передавати у власність покупцю обладнання, відповідно до специфікацій, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату відповідно до умов даного договору.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано копії заявки від 16 січня 2015 року на товар (відеокамери у кількості 191 шт.) на загальну суму всього з ПДВ 2942125,80 грн., специфікації від 20 січня 2015 року №1 щодо поставки товару (відеокамери) на суму з ПДВ 2942125,80 грн., рахунку-фактури від 20 січня 2015 року №АС000000024 щодо поставки товару (відеокамери) на суму 2942125,80 грн., в тому числі ПДВ 490354,30 грн., видаткової накладної від 20 січня 2015 року №АС000000024, товарно-транспортної накладної від 20 січня 2015 року №24 щодо поставки товару, податкової накладної від 20 січня 2015 року №24 на суму 2942125,80 грн., в тому числі ПДВ 490354,30 та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №16101950 щодо реєстрації отриманої податкової накладної від 20 січня 2015 року №24.

Згідно наявного в матеріалах справи акту взаєморозрахунків між ТОВ «Іста Групп» та ТОВ «Астійкс» за період 01 січня 2015 року - 05 лютого 2015 року сальдо на 05 лютого 2015 року по даним ТОВ «Іста Групп» - кредит 2942125,80 грн., по даним ТОВ «Астійкс» - дебет 2942125,80 грн.

Окрім того, відповідно до договору про часткове відступлення права вимоги №150205 від 05 лютого 2015 року, укладеного між ТОВ «Астійкс» (первісний кредитор) та ТОВ «Мерідіан Груп» (новий кредитор) - первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе часткове право вимоги, в розмірі 182000,00 грн. з ПДВ, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки №141217 від 17 грудня 2014 року, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Іста Групп».

Про заміну кредитора у зобов'язанні ТОВ «Іста Групп» проінформовано повідомленням від 06 лютого 2015 року вих.№0602/15, та згідно платіжного доручення №67 від 18 лютого 2015 року ТОВ «Іста Групп» сплатило ТОВ «Мерідіан Груп» 182000,00 грн. з призначенням платежу - оплата по договору відступлення права вимоги №150205 від 05 лютого 2015 року.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги №2016/08 від 12 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «Астійкс» (первісний кредитор) та ТОВ «Сигналтрансбуд» (новий кредитор), первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки №141217 від 17 грудня 2014 року, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Іста Групп».

Про заміну кредитора у зобов'язанні ТОВ «Іста Групп» проінформовано повідомленнями від 14 квітня 2016 року вих.№74/04-16/ та від 11 травня 2016 року №2016/48, згідно з якими сума такої заборгованості складає 2760125,80 та розрахунки за договором про відступлення права вимоги №2016/08 від 12 квітня 2016 року підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 12 травня 2016 року №№323, 324, 325, 326, 327, 328, 329, від 13 травня 2016 року №№341, 342, 343, 344, 345, 346, 347.

23 грудня 2014 року між ТОВ «Енкод Констракшн» (постачальник) та ТОВ «Іста Групп» (покупець) укладено договір поставки №141223, за умовами якого постачальник зобов'язується поставляти і передавати у власність покупцю обладнання відповідно до специфікацій, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату відповідно до умов даного договору.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано копії заявки від 16 січня 2015 року на товар (відеокамери, подовжувачі сигналу, блоки живлення, кронштейни, перехідники, модулі грозозахисту) на загальну суму всього з ПДВ 620506,02 грн., в тому числі ПДВ - 103417,67 грн., специфікації від 20 січня 2015 року №1 щодо поставки товару (відеокамери, подовжувачі сигналу, блоки живлення, кронштейни, перехідники, модулі грозозахисту) на суму всього з ПДВ 620506,02 грн., рахунку-фактури від 20 січня 2015 року №ЕК000000006 щодо поставки товару на суму 620506,02 грн. в тому числі ПДВ - 103417,67 грн., видаткової накладної від 20 січня 2015 року №ЕК000000006, товарно-транспортної накладної від 20 січня 2015 року №6 щодо поставки товару, податкової накладної від 20 січня 2015 року №6 на суму загальну 620506,02 грн., в тому числі ПДВ 103417,67 та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №16101950 щодо реєстрації отриманої податкової накладної від 20 січня 2015 року №6.

Згідно наявного в матеріалах справи акту взаєморозрахунків між ТОВ «Іста Групп» та ТОВ «Енкод Констракшн» за період 01 січня 2015 року - 30 січня 2015 року сальдо на 30 січня 2015 року по даним ТОВ «Іста Групп» - кредит 620506,02 грн.

Окрім того, відповідно до договору про відступлення права вимоги №150130 від 30 січня 2015 року, укладеного між ТОВ «Енкод Констракшн» (первісний кредитор) та ТОВ «Фавор-Приват» (новий кредитор), первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки №141223 від 23 грудня 2014 року, укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Іста Групп».

Про заміну кредитора у зобов'язанні ТОВ «Іста Групп» проінформовано відповідним повідомленням, та згідно платіжного доручення №43 від 03 лютого 2015 року ТОВ «Іста Групп» сплатило ТОВ «Фавор-Приват» 620506,02 грн. з призначенням платежу - оплата по договору відступлення права вимоги №150130 від 30 січня 2015 року.

Виписані ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн» податкові накладні були зареєстровані належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог чинного законодавства та з наявної в матеріалах справи копії податкової декларації ТОВ «Іста Групп» з ПДВ за січень 2015 року вбачається, що у додатку №5 «Розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (Д5)» до декларації відображено суми ПДВ у розмірі 490354,30 грн. по ТОВ «Астійкс» та 103417,67 грн. по ТОВ «Енкорд Констракшн».

Податкова декларація з ПДВ за січень 2015 року та реєстр отриманих та виданих податкових накладних було доставлено до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м.Києві, що підтверджується відповідними квитанціями №2, що наявні в матеріалах справи.

З метою підтвердження наявності економічної мети проведених господарських операцій та наступної реалізації придбаних товарів позивачем, основним видом діяльності якого є електромонтажні роботи, до матеріалів справи додано копії первинних документів, які свідчать про подальшу реалізацію ТОВ «Іста Групп» придбаних у контрагентів товарів, зокрема, договір постачання від 10 лютого 2014 року №140207, укладений між ТОВ «Іста Групп» (постачальник) та ТОВ «Каргон» (покупець), щодо поставки обладнання, зокрема відеокамер, подовжувачів сигналу, блоків живлення, кронштейнів, перехідників, модулей грозозахисту, на підтвердження чого до суду подано копії рахунку-фактури від 16 січня 2015 року №7 всього на суму 3651801,30 грн., в тому числі ПДВ - 608633,55 грн., платіжних доручень від 16 січня 2015 року №1121, від 19 січня 2015 року №1138, від 20 січня 2015 року №1145 на підтвердження проведення розрахунків за вказаним договором, видаткових накладних від 10 березня 2015 року №РН-0000022 та №РН-0000025, довіреностей на отримання ТОВ «Каргон» товару від позивача.

На підтвердження наявності ресурсів для здійснення господарських операцій з контрагентами, зокрема транспортування та зберігання товару, позивачем надано до суду копію договору від 27 січня 2014 року №270114, укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавець) щодо вантажного перевезення речей ТОВ «Іста Групп» (замовника) із документами на підтвердження здійснення відповідних перевезень та договір оренди №09-ОП нежитлового приміщення та майна від 01 березня 2014 року, укдаленого з ТОВ «Фінансово промислова компанія «Український дім» щодо орендного користування нежитловим підвальним приміщенням загальною площею 31,67 кв.м. із документами на підтвердження наявності відповідного приміщення для зберігання товару.

Отже, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

У своїй апеляційній скарзі податковий орган посилається на інформацію з АІС «Податковий блок», що станом на проведення перевірки позивача ТОВ «Астійкс» має стан 7 (до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження відомостей), а ТОВ «Енкод Констракшн» має стан 9 (направлено повідомлення за Ф. №18-АДД до 07 вересня 2015 року). Разом з тим, наведене не спростовує можливість здійснення зазначеними контрагентами позивача господарської діяльності у перевіряємий період.

Апелянт також зазначає про наявність досудового розслідування №0000057 від 18 липня 2014 року за фактом вчинення службовими особами ТОВ «Елсі А» за попередньою змовою групою осіб послуг з мінімізації податкових зобов'язань, яким підконтрольні, зокрема, ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн», що зареєстровані на підставних осіб та створені з метою прикриття незаконної діяльності.

Проведення досудового розслідування слідчим з ОВС другого відділу КР СУ ФР ГУ ДФС за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.212 КК України, не є належним доказом у розумінні ч.1 ст.70 КАС України, оскільки не стосується предмета доказування та не береться судом до уваги, оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу ч.4 ст.72 КАС України є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою, а тому до моменту встановлення факту реєстрації ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн» на підставних осіб та створення їх з метою прикриття незаконної діяльності, у суду відсутні підстави вважати такі обставини доведеними.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентами позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій, належним чином підтверджених.

Здійснення господарської діяльності контрагентом не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності реального здійснення договорів, укладених ТОВ «Іста Групп» з ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн», а твердження апелянта щодо відсутності реального здійснення господарських операцій ТОВ «Іста Групп» з ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн» спростовано наявними матеріалами справи.

Висновки податкового органу, викладені в акті перевірки ТОВ «Іста Групп», щодо порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 593772,00 грн., в тому числі за січень 2015 року у сумі 593772,00 грн., ґрунтуються виключно на припущеннях щодо відсутності факту здійснення господарських операцій ТОВ «Іста Групп» з ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн», що не відповідає фактичним обставинам та спростовано матеріалами справи.

За таких обставин, враховуючи, що наданими позивачем доказами підтверджується правомірність формування ним податкового кредиту, до складу податкового кредиту включено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих позивачем від платників податку - ТОВ «Астійкс» та ТОВ «Енкод Констракшн», які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності придбаного товару та використання його в господарській діяльності позивача, дотримання позивачем вимог податкового законодавства, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 09 жовтня 2015 року №, яке є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м.Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 30 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 11 серпня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.