Справа № 826/26497/15
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

10 серпня 2016 року 08:15 справа №826/26497/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "ТОМАК"
доДержавної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ТОМАК" (далі по тексту - позивач, ПАТ "ТОМАК") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративними позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Подільському районі), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20 листопада 2015 року № та №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 грудня 2015 року відкрито провадження у справі №826/26497/15, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 01 липня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі від 20 листопада 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 138.1, підпункту 138.5.1 пункту 138.5 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ПАТ "ТОМАК" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на 1 406 413,50 грн., в тому числі за основним платежем - 1 125 150,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 281 287,50 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі від 20 листопада 2015 року № згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України ПАТ "ТОМАК" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 3 790 984,50 грн., в тому числі за основним платежем - 2 527 323,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 263 661,50 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта від 29 жовтня 2015 року №4752/16-56-22-02-03/14307305 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ "ТОМАК" () з питань своєчасності та повноти нарахування і сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при взаємовідносинах з ТОВ "Діслав" за період з 01.09.2014 по 30.11.2014, ТОВ "Сорбіт" за період з 01.04.2014 по 30.06.2014, ТОВ "Тайм Лукро" за період з 01.10.2014 по 31.11.2014, ТОВ "Брокбудкепітал" за період з 01.12.2014 по 31.12.2014 та податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч" за період з 01.01.2015 по 31.01.2015, ТОВ "Тайм Лукро" за період з 01.02.2015 по 31.03.2015, ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест" за період з 01.02.2015 по 28.02.2015, ТОВ "Преторія ЮГ" за період з 01.03.2015 по 31.03.2015, ТОВ "Будконсалт Плюс" за період з 01.04.2015 по 31.05.2015" (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем пункту 138.1, підпункту 138.5.1 пункту 138.5 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "Діслав", ТОВ "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал" за 2014 рік на загальну суму 1 125 150,00 грн.; пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс" на загальну суму 2 527 322,00 грн., у тому числі за квітень-червень, вересень-грудень 2014 року, січень-травень 2015 року.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним включенням до складу витрат вартості товарів/послуг по взаємовідносинам із ТОВ "Діслав", ТОВ "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал" та безпідставним включенням до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість по відносинам із ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс", у зв'язку із не підтвердженням реальності вчинення господарських операцій, виходячи з наступного: ПАТ "ТОМАК" не надало до перевірки документів, які б підтверджували фактичне виконання робіт робітниками ТОВ "Діслав", ТОВ "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс", зокрема пропускною системою підприємства не зафіксовано проходження фізичних осіб, які виконують ремонті роботи, та/або проїзд автомобільного транспорту на територію ПАТ "ТОМАК"; кошториси на виконання ремонтно-будівельних робіт підписані особою, ПІБ та посаду якої не вказано; за даними податкової звітності вказаних постачальників вони не мають достатніх можливостей для виконання замовлених робіт, зокрема відсутня інформація про трудові ресурси, складські приміщення, транспорт та устаткування; згідно Єдиного реєстру податкових накладних встановлено невідповідність придбаних та реалізованих товарів та відсутність фактів реального здійснення господарської операції; проведений аналіз в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів та отримана податкова інформація, у тому числі у вигляді актів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів постачальників, свідчить про відсутність здійснення господарських операцій.

Позивач вважає протиправними податкові повідомлення-рішення, оскільки господарські операції підтверджені первинними документами та податковими накладними, а ПАТ "ТОМАК" дотримано передбачені Податковим кодексом України умови для формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову повністю підтримав висновки актів перевірки.

Окружний адміністративний суд міста Києва, виходячи зі змісту пред'явлених позовних вимог, звертає увагу на наступне.

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ПАТ "ТОМАК" з його контрагентами - ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс"; мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції.

На підставі наявних у справі доказів суд встановив, що між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Діслав" (виконавець) укладено договір від 15 серпня 2014 року №1508/Р, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

На виконання умов договору сторонами складено договірну ціну, локальні кошториси, підсумкову відомість ресурсів, кошториси на виконання ремонтно-будівельних робіт та акти приймання виконаних підрядних робіт, згідно з якими у вересні-листопаді 2014 року виконавець виконав обумовлені договором роботи та виписав податкові накладні на загальну суму 2 350 746,69 грн., у тому числі податок на додану вартість 470 152,93 грн.

01 квітня 2014 року між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Компанія "Сорбіт" (виконавець) укладено договір №010414/РМ, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з договірною ціною, локальними кошторисами, підсумковими відомостями ресурсів, актами приймання виконаних підрядних робіт та податковими накладними у квітні-червні 2014 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 3 196 916,35 грн., у тому числі податок на додану вартість 532 819,39 грн., що також підтверджується листами про готовність об'єкта.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Тайм Лукро" (виконавець) укладено договір від 01 жовтня 2014 року №011014/ТЗС на технічне обслуговування технічних засобів сигналізації та виявлення затоплення водою в приміщеннях головного корпусу на об'єкті за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15; договір від 01 жовтня 2014 року №011014/ІМЗ про надання у експлуатацію та технічне обслуговування споруд технічного призначення з інженерними мережами зв'язку за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15; договір від 01 жовтня 2014 року №011014/ ТОЄ на оперативно-технічне обслуговування, а саме ретельний огляд обладнання, перевірка контактних з'єднань та інших робіт за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15; договір від 01 жовтня 2014 року №011014/РВБ про виконання у встановлений строк ремонтно-відновлювальних, електромонтажних та інших робіт за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15; договір від 12 січня 2015 року №120115/РВБ про виконання у встановлений строк ремонтно-відновлювальних, електромонтажних та інших робіт за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15.

Згідно з кошторисами на виконання робіт, актами прийому-передачі об'єкта для виконання робіт, та актами прийому-передачі виконаних робіт у жовтні, листопаді 2014 року та лютому, березні 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 1 587 730,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 264 621,79 грн.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Брокбудкепітал" (виконавець) укладено договір від 01 грудня 2014 року №0112/БРВ та договір від 05 січня 2015 року №050115/БРВ, за умовами яких виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "Томак" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з договірною ціною, підсумковими відомостями ресурсів, актами приймання виконаних підрядних робіт, довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та податковими накладними у грудні 2014 року та січні 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 1 869 341,20 грн., у тому числі податок на додану вартість 311 556,87 грн.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ПП "НП Хіміч" (виконавець) укладено договір від 22 грудня 2014 року №221214/2, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з кошторисами на виконання робіт, актами прийому-передачі об'єкта для виконання робіт, актами на виконання робіт, довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та податковими накладними у січні 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 967 074,37 грн., у тому числі податок на додану вартість 161 179,06 грн.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Спецбуд модернізація" (виконавець) укладено договір від 05 січня 2015 року №050115/БР, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з локальним кошторисом, актами прийому-передачі об'єкта для виконання робіт, актами на виконання робіт, довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та податковими накладними у лютому 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 837 125,64 грн., у тому числі податок на додану вартість 139 520,94 грн.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Нордкап Інвест" (виконавець) укладено договір від 01 грудня 2014 року №798/Р, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з кошторисом, актами прийому-передачі об'єкта для виконання робіт, актами на виконання робіт та податковими накладними у лютому 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 792 872,30 грн., у тому числі податок на додану вартість 132 145,38 грн.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Преторія ЮГ" (виконавець) укладено договір від 02 лютого 2015 року №020215/Р, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з договірною ціною, локальними кошторисами, підсумковими відомостями ресурсів, актами приймання виконаних підрядних робіт та податковими накладними у лютому-березні 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 830 730,70 грн., у тому числі податок на додану вартість 138 455,12 грн., що також підтверджується листами про готовність об'єкта.

Між ПАТ "ТОМАК" (замовник) та ТОВ "Будконсалт Плюс" (виконавець) укладено договір від 03 березня 2015 року №030315/Р, за умовами якого виконавець зобов'язався виконати ремонтно-відновлювальні, електромонтажні та інші роботи за адресою: м. Київ, вул. В. Хвойки, 15/15, що належить ПАТ "ТОМАК" на підставі свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року.

Згідно з договірною ціною, локальними кошторисами, підсумковими відомостями ресурсів, актами приймання виконаних підрядних робіт, довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та податковими накладними у квітні-травні 2015 року виконавець виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 2 261 225,92 грн., у тому числі податок на додану вартість 376 870,99 грн.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За правилами пунктів 138.4 та 138.5 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг; інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені, згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 138.6 статті 138 Податкового кодексу України собівартість придбаних та реалізованих товарів формується відповідно до ціни їх придбання з урахуванням ввізного мита і витрат на доставку та доведення до стану, придатного для продажу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Наведені правові норми вказують, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

За визначенням статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд встановив, що установив, що первинні документи, складені у межах спірних правовідносин (акти приймання-передачі виконаних робіт), відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", про відсутність первинних документів під час перевірки в акті перевірки не встановлено.

Висновки акта перевірки про підписання кошторисів на виконання ремонтно-будівельних робіт особою, ПІБ та посаду якої не вказано не впливають на правильність оформлення первинних документів, оскільки кошториси, за твердженням позивача, підписані тією самою особою, яка підписувала акти приймання виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт; в акті перевірки також зазначено, що підсумкові відомості ресурсів повинні бути підписані начальником кошторисного відділу та інженером-кошторисником, проте підсумкові відомості ресурсів підписані відповідальною особою, а ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" не вимагає підписання підсумкової відомості ресурсів саме начальником кошторисного відділу або інженером-кошторисником.

Щодо посилань акта перевірки на непідтвердження реальності вчинення господарських операцій, у зв'язку із не наданням документів, які б підтверджували вхід/вихід працівників (ПІБ, кваліфікація), які виконували ремонтно-відновлювальні роботи, та в'їзд/виїзд автомобільного транспорту на територію ПАТ "ТОМАК", суд звертає увагу, що такі документи не є первинними або іншими документами, складення яких передбачено правилами бухгалтерського та податкового обліку, а умовами договорів на виконання робіт та чинними нормами законодавства не передбачено збору інформації про персональні дані працівників, залучених виконавцями робіт.

В акті перевірки також зазначено, що відповідно до пункту 5.2 договорів виконавець залучає до виконання робіт робочу силу в достатній кількості та з відповідною кваліфікацією, проте, до перевірки не надано документів, які б підтверджували фактичне виконання робіт на території позивача, а саме ПІБ працівника, його кваліфікацію тощо, однак, суд зазначає, що умови укладені позивачем з виконавцями договори не передбачають надання замовнику будь-яких документів щодо кількості та персональних даних та кваліфікації залучених виконавцем робітників, крім того, такі документи не передбачені правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Досліджуючи питання пов'язаності придбаних позивачем робіт з його господарською діяльністю та реальність господарських операцій, суд зазначає про наступне.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язану з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Суд встановив, що ПАТ "ТОМАК" відповідно до свідоцтва про право власності від 27 серпня 2004 року, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради, належить на праві власності майновий комплекс площею 35045,10 кв. м. по вул. Хвойки Вікентія, №15/15, та здійснює діяльність по наданню в оренду складських та офісних приміщень, виготовленню різноманітного автоматичного обладнання, наприклад, автоматичних камер схову, автоматичних пропускних пунктів, для метро і вокзалів, автоматів для продажу квитків, про що також можна довідатись в мережі Інтернет за посиланням http://tomak.ua/.

Тому логічним є висновок, що придбання у ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс" будівельних та ремонтно-відновлювальних робіт було зумовлене необхідні підтримання в належному стані та відновленням приміщень майнового комплексу.

На підтвердження реальності господарських операцій та мети придбання робіт для провадження господарської діяльності позивач надав до суду копії договорів про виконання робіт, актів виконаних ремонтно-будівельних робіт, актів прийому-передачі об'єкта для виконання робіт, актів на виконання робіт, довідок про вартість виконаних підрядних робіт, підсумкових відомостей ресурсів, податкових накладних.

Співставлення змісту первинних документів та доказів підтвердження фактичного виконання робіт вказує, що ПАТ "ТОМАК" здійснювало витрати на придбання у ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс" робіт для провадження своєї господарської діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

За таких підстав, суд вважає, що позивач правомірно формував витрати за перевірений період по взаємовідносинам з ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс".

При вирішенні даного спору суд враховує вимоги статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс" були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на дані податкової звітності постачальників щодо відсутності інформації про трудові ресурси, складські приміщення, транспорт та устаткування, тому зазначене є лише припущенням контролюючого органу та не підтверджується будь-якими доказами.

Безпідставними є висновки акта перевірки про невідповідність придбаних та реалізованих товарів та відсутність фактів реального здійснення господарської операції постачальниками згідно з Єдиного реєстру податкових накладних та на підставі аналізу в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, тому що такий аналіз та співставлення відповідачем придбаного та реалізованого постачальниками товару здійснений вибірково та у межах одного звітного періоду.

Помилковими є також твердження відповідача про відсутність здійснення господарських операцій, зроблене на підставі отриманої податкової інформації, у тому числі у вигляді актів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів постачальників, щодо порушень постачальниками та по ланцюгу постачання вимог оподаткування, виходячи з того, що зазначені обставини не підтверджується належними доказами, а ймовірні порушення постачальником та його контрагентами податкового чи іншого законодавства не створюють юридичних наслідків для добросовісного покупця.

Суд також не погоджується із твердженням відповідача про відсутність у виконавців робіт ліцензій та дозволів на виконання робіт з підвищеної небезпеки, оскільки зазнане не підтверджується документально, а відповідачем не доведено, що роботи, які виконувались за замовленням позивача потребують наявності ліцензій чи дозволів.

Так само безпідставними є додаткові посилання представника відповідача на протоколи допиту в якості свідка громадянки ОСОБА_1 - прибиральниця, в якому остання вказує, що ніколи не працювала на підприємстві ТОВ "Брокбудкепітал" та протокол допиту в якості свідка громадянки ОСОБА_2, яка пояснила, що прибирала за винагороду у приміщеннях у ТОВ "Компанія "Сорбіт" та ПП "Хіміч", однак не обізнана про відносини із ПАТ "ТОМАК", оскільки зазначені протоколи не містять доказової інформації та не стосуються обставин справи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги наявність підтверджуючих розрахункових та інших документів, а також придбання робіт з метою провадження господарської діяльності, висновки актів перевірки про порушення Податкового кодексу України у цій частині є помилковими, а збільшення позивачу суми податкового зобов'язання з податку на прибуток - протиправним.

Оцінюючи правомірність висновків акта перевірки про безпідставне включення до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідних сум податку по відносинах із постачальниками, суд керується наступним.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Судом встановлено вище, що придбання позивачем у ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс" робіт безпосередньо пов'язано з його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України дою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кодекс України передбачає лише такі випадки для не включення до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), як не підтвердження податковими накладними та/або відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та/або порушення порядку заповнення податкової накладної оформлення їх з порушенням вимог (пункт 198.6 статті 198, пункт 201.10 статті 201).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

За приписом пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Як встановлено судом, на момент складання податкових накладних контрагенти позивача - ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс", були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку послуг; в свою чергу, податкові накладні, на підставі яких позивач формував податковий кредит, та копії яких знаходяться в матеріалах справи, відповідають вимогам, встановленим пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Порушень з приводу реєстрації податкових накладних, виписаних підприємствами-постачальниками, у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Відповідно до приписів статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, в контексті спірних правовідносин належить відмітити рішення Європейського Суду з прав людини у справах "Інтерсплав" проти України (2007 рік, заява №803/02),"Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і "Бізнес Супорт Центр" проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Враховуючи викладене, на думку суду, позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по відносинам із ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс", тому, висновки актів перевірки про заниження податку на додану вартість є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість - протиправним.

Додатково до вказаного вище, суд також зазначає, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи №10048/10317/16-45, складеного 30 червня 2016 року на підставі постанови від 10 червня 2016 року щодо проведення судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000004, призначеної заступником начальника СВ ФР ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у місті Києві Понько С.І., встановлено, що висновки акта перевірки в частині донарахування ПАТ "ТОМАК" податку на прибуток на загальну суму 1 125 150,00 грн. та податку на додану вартість на загальну суму 2 255 6556,15 грн. по взаємовідносинах із ТОВ "Діслав", ТОВ "Компанія "Сорбіт", ТОВ "Тайм Лукро", ТОВ "Брокбудкепітал", ПП "НП Хіміч", ТОВ "Спецбуд модернізація", ТОВ "Нордкап Інвест", ТОВ "Преторія ЮГ" та ТОВ "Будконсалт Плюс" документально не підтверджуються.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення ДПІ у Подільському районі від 20 листопада 2015 року № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Подільському районі не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ПАТ "ТОМАК" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "ТОМАК" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві від 20 листопада 2015 року № та №.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "ТОМАК" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 76 743,33 грн. (сімдесят шість тисяч сімсот сорок три гривні тридцять три копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у місті Києві.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Кузьменко