Справа № 822/5239/15
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2016-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5239/15

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

02 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

представника позивача - Гащака Б.В.

представника відповідача - Коваль І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Славутський комбінат "Будфарфор" до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області в особі Нетішинського відділення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, посадовими особами Славутської об'єднаної державної податкової інспекції проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника в банку за лютий 2015 року.

За результатами складено акт №37/15/32285199 від 19.02.2015 року.

В ході перевірки встановлено та відображено в акті перевірки порушення позивачем вимог абз. "б" п.200.4 ст.200 ПК України шляхом завищення від'ємного значення між сумою бюджетного відшкодування та податкового кредиту за лютий 2015 року на 77124 грн. та завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника податків в банку за лютий 2015 року на 77124 грн.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № від 11.06.2015 року, яким зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 77124 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 38562 грн.

Позивач не погодився із вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його в адміністративному порядку, однак первинна і повторна скарги залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими, а тому прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами справи підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугував висновок податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні податкових зобов'язань з ПДВ за результатами господарських операцій з ТОВ "РА Дата Медіа" та ТОВ "Виробничо-торгівельна фірма "Грог".

Відповідно до п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначений статтею 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді; в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" від 16.07.1999 року № 996-14 зі змінами і доповненнями встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що в період, охоплений перевіркою, між позивачем та ТОВ "РА Дата Медіа" діяв договір про надання рекламних послуг за №011002 від 01 жовтня 2014 року.

Відповідно до умов вказаного договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання з надання замовнику рекламних послуг по просуванню продукції ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" під ТМ "Colombo".

У період з жовтня 2014 року по липень 2015 року між ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" та ТОВ "РА Дата Медіа" укладено Додатки до договору про надання рекламних послуг №011002 від 01 жовтня 2014 року.

На підтвердження отримання послуг ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" від вказаного контрагента надано: Акт здачі приймання робіт ОУ -0270202 від 27.02.2015 року, Додаток до акту здачі-прийняття робіт від 27.02.2015 року, що служить звітом про те, яка Інформація надавалася покупцям в період промоакції продукції виробництва ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" під ТМ "Colombo", Акт здачі приймання робіт ОУ -0280201 від 28.02.2015 року; Додаток до акту здачі-прийняття робіт від 28.02.2015 року, що служить звітом про те, яка Інформація надавалася покупцям в період промоакції продукції виробництва ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" під ТМ "Colombo".

Судом встановлено, що вищенаведені документи відповідають вимогам до первинних документів, містять усі визначені законом необхідні реквізити, що дає підстави для врахування їх при формуванні податкового кредиту. Твердження відповідача, про відсутність належного документального підтвердження факту отримання позивачем у ТОВ "РА Дата Медіа" рекламних послуг, суд не враховує оскільки наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 у справі № К/800/56974/13.

Крім того, матеріали справи містять лист ТОВ "Епіцентр К" лист №672/12 від 20.07.2016р., яким підтверджено проведення ТОВ "РА Дата Медіа" на території магазинів "Епіцентр" маркетингових заходів по просуванню продукції ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" під ТМ "Colombo".

Доводи податкового органу щодо відсутності позитивного ефекту від отриманих позивачем рекламних послуг, як то приріст продажів, клієнтів, замовлень тощо, колегія суддів вважає необґрунтованими. Згідно довідки ПАТ "СК "Будфарфор" про обсяг поставок продукції під ТМ "Colombo" до мережі магазинів ТОВ "Епіцентр К", яка сформована на підставі даних програми "1С: Підприємство 8. Управління виробничим підприємством", прослідковується збільшення продажів та отримання позитивного результату від отриманих послуг у порівнянні із попереднім місяцем.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що позивачем правомірно сформовано податковий кредит за вказаними господарськими операціями із ТОВ "РА Дата Медіа" та обґрунтовано визначено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сплаченого за результатами таких операцій.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині висновків податкового органу за господарськими операціями з ТОВ "виробничо - торгівельна фірма "Грог", колегія суддів виходить з наступного.

04 січня 2015 року між ПАТ "СК "Будфарфор" та ТОВ "виробничо - торгівельна фірма "Грог" укладено договір поставки №1.

Відповідно до умов договору постачальник зобов'язується поставити матеріали для обслуговування обладнання та інші матеріали згідно специфікацій та заявок покупця, надалі за текстом товар, а покупець - прийняти вказаний Товар та оплатити його на умовах цього Договору.

На підтвердження отримання послуг ПАТ "Славутський комбінат "Будфарфор" від вказаного контрагента надано: специфікації, накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Вказані документи відповідають вимогам до первинних документів, містять усі, визначені законом, необхідні реквізити, що дає підстави для врахування їх при формуванні податкового кредиту.

В обґрунтування своїх висновків щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства під час формування податкових зобов'язань з ПДВ за результатами господарських операцій з ТОВ "Виробничо-торгівельна фірма "Грог", відповідач вказує, що місце складання видаткової накладної не відповідає фактичній адресі відправки товару.

Відповідач зазначає, що ТОВ "ВТФ "Грог" згідно з інформаційними даними ДФС має юридичну (фактичну) адресу м. Луганськ, вул. Карла Лібкнехта буд. 27, що є територією проведення антитерористичної операції. Перевіркою встановлено, що згідно з експрес накладних адреса відправки м.Київ. Проміжок часу між датою видаткової накладної 03.02.2015 р. та датою отримання товару перевізником 09.02.2015 року.

Суд звертає увагу відповідача на те що, невідповідність місця складання видаткової накладної та місця відвантаження товару не є підставою для не визнання факту отримання товару Покупцем. Оскільки, юридична адреса ТОВ "ВТФ "Грог" є зоною проведення антитерористичної операції а, відтак, відвантаження продукції не є можливим здійснити з місця юридичної адреси ТОВ "ВТФ "Грог", де відбуваються бойові дії. Разом з тим, факт невідповідності місця юридичної адреси та місця фактичного відвантаження товару не дає жодних підстав для не визнання факту отримання деталей від ТОВ "ВТФ "Грог".

Суд критично сприймає твердження представника відповідача щодо не встановлення під час перевірки товарно-транспортних накладних, оскільки наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.07.2015 у справі № К/800/56974/13.

При цьому, відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення товару не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Міністерство інфраструктури України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України своїм наказом від 10 грудня 2013 року N 1005/1454 відмінили типові форми первинного обліку роботи вантажного автомобіля, зокрема і товарно- транспортну накладну (форма № 1-ТН).

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 19.02.2013 у справі № К/9991/64514/11, від 21.10.2014 у справі № К/800/49091/13, від 14.04.2015 у справі № К/800/32774/14, від 18.06.2015 у справі № К/800/31279/13, від 28.07.2015 у справі № К/800/67567/14.

Враховуючи наведене, в ході судового розгляду підтверджено правомірність формування податкових зобов'язань з ПДВ за вказаними господарськими операціями із ТОВ "ВТФ "Грог".

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Славутської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 09 серпня 2016 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.