Справа № 243/4957/16-а
Суддя: Ляшенко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чемодурова Н.О.
Суддя-доповідач - Ляшенко Д.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 року справа №243/4957/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ляшенка Д.В., суддів Ястребової Л.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року у справі № 243/4957/16-а (головуючий І інстанції Чемодурова Н.О.) за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції, інспектора роти №2 батальону управління поліції у містах Краматорську та Слов`янську Буняка Ігора Віталійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із адміністративним позовом про скасування постанови рядового поліції, інспектора роти №2 батальйону управління поліції у містах Краматорську та Слов`янську Буняк І.В. від 16 червня 2016 року, В обґрунтування позову зазначив, що 16 червня 2016 року він керував автомобілем TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 . Близько 12-00 години позивач рухався вул. Банківською м.Слов`янськ зі сторони Слов`янського курорту та здійснив зупинку транспортного засобу біля магазину «Олімп». Через деякий час біля його транспортного засобу зупинився патрульний автомобіль поліції, з нього вийшли два інспектори поліції, які стали звинувачувати позивача у порушенні правил зупинки. Інспектори стверджували, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж за 10 метрів від пішохідного переходу. На його пояснення стосовно того, що він з порушенням незгоден, оскільки вважав, що транспортний засіб ним було зупинено на відстані більше ніж 10 метрів від пішохідного переходу, інспектори не звертали уваги. На його прохання виміряти відстань від пішохідного переходу до його транспортного засобу за допомогою технічних пристроїв у присутності свідків, поліцейські також відмовились. Рядовий поліції, інспектор роти №2 батальйону управління поліції у містах Краматорську та Слов`янську Буняк І.В. виніс відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ № 093492, за ч.1 ст.122 КУпАП про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Постановою від 07 липня 2016 року, Слов`янський міськрайонний суд відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду 1 інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що при складанні оскаржуваної постанови ОСОБА_2 порушив п.9 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів внесення до постанови додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. Він вніс до постанови додатковий запис у вигляді свого підпису, вже після того, як копія постанови була підписана та отримана позивачем. Апелянт вказує на те, що відповідачем не було виміряно відстань від пішохідного переходу до транспортного засобу позивача. Також, зазначив, що відео надане відповідачем з відео реєстратору, не є належним доказом вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення, оскільки воно може надаватись третім особам лише на підставі ухвали суду. Просив скасувати постанову суду 1 інстанції та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою від 16 червня 2016 року серії ПС3 № 093492, винесеною рядовим поліції, інспектором роти №2 батальйону управління поліції у містах Краматорську та Слов`янську Буняк І.В. до водія транспортного засобу ОСОБА_1 на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення застосовано за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн. При викладенні суті скоєного правопорушення у постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 16 червня 2016 року о 11 годині 50 хвилин, порушив правила зупинки, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

В матеріалах справи міститься відеозапис серійний номер DSJX30019-AH0019, з якого вбачається, що цей запис зроблено 16 червня 2016 року об 11 годині 55 хвилин, відповідно до нього водій автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На місці складання оскаржуваної постанови позивачу було роз`яснено його права та можливість оскарження постанови про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 в свою чергу, не заперечував скоєння ним правопорушення та просив винести йому усне попередження, жодних клопотань по суті правопорушення не заявляв.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції, вважає хибними доводи апелянта про те, що відповідачем не було виміряно відстань від пішохідного переходу до транспортного засобу позивача, виходячи з наступного. З дослідженого відеозапису, судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився у безпосередній близькості від зебри, а саме менш ніж за 10 метрів, позивач на місці скоєння правопорушення, при оформленні та складанні постанови, заяв або клопотань не заявляв, йому було належним чином роз`яснено його права, про що також свідчить його підпис у постанові, свою провину позивач визнавав повністю, та не заперечував скоєння ним правопорушення.

Також, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про незаконність приєднання до справи відеозапису з відеореєстратора рядового поліції Буняка І.В., є безпідставними оскільки Наказ №14/2 від 24.11.2015 року, прийнятий Департаментом патрульної поліції, крім випадку видачі відеозапису у разі наявності ухвали суду та запиту слідчого, зокрема передбачає інші випадки передбачені діючим законодавством, за погодженням з начальником управління патрульної поліції у відповідному місті або його заступниками. Приписи ст.71 КАС України чітко визначають обов`язок сторін щодо доказування, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу, а також містить імперативну норму для суб`єкта владних повноважень щодо надання до суду всіх наявних у нього доказів по справі.

Відповідно до ч.4 ст.71 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Як вбачається зі ст.40 ЗУ «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, відеозапис з відеореєстратора рядового поліції Буняка І.В., є належним доказом по справі якій містить об`єктивні фактичні дані та долучений до матеріалів справи правомірно, на законних підставах, а порядок приєднання в якості доказу по справі не протиречіть Наказу №14/2 від 24.11.2015 року.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено: Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом апеляційної інстації встановлено, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були дотримані перелічені вимоги КУпАП.

Стаття 122 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАПвідноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Проаналізувавши обставини справи та надані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку про законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та необґрунтованості доводів апеляційної скарги. Будь яких передбачених законом доказів, які б спростовували чи викликали сумнів стосовно факту адміністративного правопорушення, який був зафіксований у відеозаписі серійний номер DSJX30019-AH0019 від 16 червня 2016 року позивач суду не надав та на їх наявність не посилається.

Враховуючи встановлені по справі обставини колегія суддів вважає, що рішення суду 1 інстанції прийняте із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду 1 інстанції і підстави для скасування постанови відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 9, 11, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 липня 2016 року у справі № 243/4957/16-а залишити без задоволення, а постанову суду 1 інстанції без змін.

Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Д.В. Ляшенко

Судді Л.В. Ястребова

І.Д. Компанієць