Справа № 804/2716/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 р. Справа № 804/2716/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
Судді Судді при секретарі Ляшко О.Б., Павловського Д.П., Безрученко К.В.,
представника позивача Скирди В.І.,
представника відповідача -1 Матвєєнко Г.М.,
представника відповідача -2 Печонки К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про розірвання контракту про проходження військової служби,
16 травня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України від 11.03.2015, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача командуванням не в повному обсязі виконуються умови укладеного із позивачем контракту, що в свою чергу є підставою для звільнення останнього за п. 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та п. «з» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням. Так систематичне невиконання умов контракту командуванням полягає у не виплаті підйомної допомоги на позивача та членів його сім`ї, у зв`язку із переїздом на нове місце служби, не встановлені тривалості службового часу, не забезпечено вільне пересування територією України у вихідні, святкові та неробочі дні, не надано відпочинку за виконання службових обов`язків у вихідні, святкові і неробочі дні, а також не забезпечено, передбаченого контрактом, обов`язкового виконання програми стрибків з парашутом.
Відповідач -1 заперечив проти заявленого адміністративного позову з підстав, викладених у запереченнях на адміністративний позов. Відповідач -1 зазначив, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки абз. 7 пункту 2.12 розділу ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України передбачено, що невиконання зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, не враховується для встановлення систематичного невиконання умов контракту командуванням, якщо їх виконання стало неможливим у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій, а також залучення до здійснення заходів правового режиму надзвичайного стану, боротьби з тероризмом і піратством, посилення охорони державного кордону, ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, надання військової допомоги іншим державам. Крім того, п. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який визначає підстави для звільнення військовослужбовців під час дії особливого періоду, не передбачено звільнення військовослужбовців у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця), а отже позовні вимоги про розірвання контракту та звільнення з військової служби саме у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням є безпідставними.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 27.05.2016.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року залучено до участі у справі Військову частину польова пошта НОМЕР_1 в якості відповідача - 2 у справі.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача -1 у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
Представник відповідача - 2 у судовому засіданні проти заявленого адміністративного позову заперечив, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю та усно пояснив, що позивач місця дислокації не змінював. Більш того, умовами контракту не визначені строки виплати підйомної допомоги та виконання програми стрибків з парашутом. За таких обставин, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню судом.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, 11.03.2015 між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі т.в.о. командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_2 було укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України. Відповідно до п. 3 вказаного Контракту, він є строковим та укладений на особливий період до оголошення демобілізації. Згідно пунктів 6, 7, 8, 10 вищенаведеного Контракту Міністерство оборони України зобов`язується забезпечити ОСОБА_1 встановлення тривалості службового часу, крім періоду військових навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби у добовому наряді; вільне пересування територією України у вихідні, святкові та неробочі дні, крім періоду військових навчань, походів кораблів, бойових стрільб, бойового чергування, несення служби у добовому наряді; надання відпочинку за виконання службових обов`язків у вихідні, святкові і неробочі дні; виплату підйомної допомоги на нього та кожного члена його сім`ї, який переїжджає разом із ним на нове місце проходження військової служби. Також, абз. 1 п. 8 Контракту передбачено, зокрема, обов`язковість виконання програми стрибків з парашутом.
З огляду на те, що вищенаведені умови контракту відповідачем не виконувалися, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.
Відповідно до підпункту 2 пункту 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби за рішенням військовослужбовця за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «д», «з» та «к» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з пунктом «з» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця).
Пунктом 2.12 Розділу ІІ Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, визначено порядок припинення (розірвання) контракту про проходження служби військовослужбовцями з підстав, визначених п. 35 Положення. Так, абзацом 7 цього пункту передбачено, що систематичним невиконанням умов контракту командуванням є невиконання одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останніх 12 місяців служби військовослужбовця. Невиконання зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, не враховується для встановлення систематичного невиконання умов контракту командуванням, якщо їх виконання стало неможливим у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій, а також залучення до здійснення заходів правового режиму надзвичайного стану, боротьби з тероризмом і піратством, посилення охорони державного кордону, ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру, надання військової допомоги іншим державам.
Таким чином, з урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та беручи до уваги ситуацію, яка склалася в державі, невиконання зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, неможливо визначити як систематичне невиконання умов контракту з боку командування.
Суд відзначає, що позивачем не надано до суду жодного доказу звернення у встановленому чинним законодавством порядку до командування із рапортами щодо належного виконання умов укладеного контракту в частині додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї або доказів не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, відповідно до контракту.
Щодо посилання ОСОБА_1 на невиконання відповідачем обов`язку виконання програми стрибків з парашутом, то суд зазначає, що згідно з п. 8 Контракту про проходження служби не визначено чіткого періоду, в який необхідно виконати цю програму, а беручи до уваги п. 3 Контракту, яким передбачено, що він укладений на особливий період до оголошення демобілізації, то можна дійти висновку, що його право на виконання програми стрибків з парашутом є існуючим, не порушено відповідачем та може бути реалізовано у будь - який час до закінчення дії контракту. Більш того, як зазначено представником позивача, під час розгляду справи позивач із рапортом про виконання програми стрибків з парашутом не звертався та не з`ясовував інформації щодо строків її виконання.
Посилання позивача на те, що позивач звертався із рапортом про надання чергової відпустки з 05.03.2016 на 30 діб, про що свідчить рапорт від 03.03.2016, яка міститься в матеріалах справи, не беруться судом до уваги, оскільки з означеного доказу неможливо встановити, кому саме він скерований позивачем, а також не міститься доказів відповідної реєстрації, відмітки про його прийняття до розгляду командуванням.
Також, суд зазначає, що згідно частини 13 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно -правовими актами.
Так, відповідно до пункту 1 частини 8 статті 26 вищезазначеного Закону під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами 2 або 3 цієї частини:
а) жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;
б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу;
в) у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку;
г) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;
ґ) через такі сімейні обставини або інші поважні причини: виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей віком до 18 років, які з нею (з ним) проживають, без батька (матері); утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дитини віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи; необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років; наявність у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;
д) у зв`язку з проведенням організаційних заходів у порядку, визначеному Генеральним штабом Збройних Сил України, за умови завершення виконання визначених завдань;
е) через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічманів, старших мічманів) складу у разі невиконання службових обов`язків;
є) призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України;
ж) які вислужили строк військової служби за контрактом, укладеним на умовах, передбачених абзацом другим частини третьої статті 23 цього Закону;
з) які досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду.
Військовослужбовці також можуть бути звільнені з військової служби з підстав, передбачених пунктами "в", "г", "е", "є", "и" частини шостої та пунктами "в", "г", "е", "є" частини сьомої цієї статті;
Також з військової служби звільняються військовослужбовці, які є студентами, аспірантами чи докторантами денної форми навчання та були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Такі особи можуть продовжувати військову службу, якщо вони виявили таке бажання.
Отже, законодавець визначив виключний перелік підстав для звільнення військовослужбовців під час дії особливого періоду. І серед цього переліку відсутня підстава для звільнення саме у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням (за бажанням військовослужбовця).
Абзацом 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до абзацу 5 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, особливий період пов`язується, зокрема, із проведенням мобілізації, а період його дії включає в себе як час самої мобілізації, так і воєнний час, та частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Тобто особливий період більш триваліший ніж період мобілізації.
Так, згідно Указів в.о. Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, від 06.05.2014 № 454/2014, Указів Президента України від 21.07.2014 № 607/2014, від 14.01.2015 № 15/2015 в Україні було оголошено хвилі часткової мобілізації.
Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та беручи до уваги те, що позовна вимога про розірвання контракту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням не підпадає під жодну із підстав, визначених пунктом 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», правові підстави для звільнення позивача з військової служби саме з цих мотивів відсутні.
З урахуванням всього вищенаведеного та виходячи з положень норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також беручи до уваги те, що систематичність невиконання умов контракту командуванням не була наведена позивачем та не підтверджена відповідними доказами, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини польової пошти НОМЕР_1 про розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням відсутні.
Керуючись ст. ст. 94, 160 -163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про розірвання контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України від 11.03.2015 відмовити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст постанови складений 11 липня 2016 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя О.В. Царікова О.Б. Ляшко Д.П. Павловський
Постанова не набрала законної сили станом на 11.07.16

Суддя О.В. Царікова