Справа № 826/12193/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 серпня 2016 року м. Київ №826/12193/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кобилянський К.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни
про визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 30312877 від 05.07.2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис про право власності № 15240897 про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Авістар» () права власності на квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською Оленою Володимирівною.

У відповідності до пункту 4 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 6 частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

З позовних матеріалів видно, що 06.12.2011 між ПАТ "Фінбанк" та ПАТ "Луч АО" укладений кредитний договір №42/12/11-К.

З метою забезпечення виконання кредитного договору від 06.12.2011 №42/12/11-К, 06.12.2011 між ПАТ "Фінбанк" та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір, за реєстраційним №3990.

05.07.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. прийняла рішення №30312877 про про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Авістар» () права власності на квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка була предметом договору іпотеки.

Суд ознайомившись з позовними матеріалами встановив, що спірні правовідносини пов'язані із зверненням стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, які, на думку позивача, пов'язані із невиконанням, умов цивільно-правової угоди (кредитного договору).

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що даний спір не є публічно-правовим, так як спірні правовідносини випливають з договірних відносин, а тому мають вирішуватись за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016 №21-41а16.

Отже, даний позов повинен розглядатися судом загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 107, 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі 826/12193/16.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.М. Кобилянський