Справа № 820/16575/14
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2016 р. м. Київ К/800/64400/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Скавуляк Т.В.,

за участю представників сторін: від позивача: Мордвінова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківської області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Куряжський домобудівельний комплекс" до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківської області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство "Куряжський домобудівельний комплекс" звернулось до суду з позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківської області про визнання недійсним та скасування рішення Харківської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме: рішення від 15.08.2014 № на суму 17711, 63 грн., № на суму 50217,94 грн., № на суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73 грн., № на суму 32710,48 грн., № на суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06 грн., № на суму 30096,36 грн.; скасування рішення ГУ Міндоходів у Харківській області про результат розгляду скарги № 5838/10/20-40-10-04-17 від 05.09.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано протиправністю рішень про застосування фінансових санкцій як таких, що прийнято із порушенням строків та порядку їх прийняття. Протиправність рішення про результат розгляду скарги від 05.09.2014 №5838/10/20-40-10-04-17 обґрунтована хибністю позиції органу доходів і зборів щодо повторного подання позивачем скарги з того ж самого питання.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду 24 листопада 2014 року постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року скасовано в частині; прийнято нову, якою позов задоволено частково: визнано недійсним та скасовано рішення Харківської об'єднаної ДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме: рішення від 15.08.2014 року № на суму 17711, 63 грн., № на суму 50217,94 грн., № на суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73 грн., № на суму 32710,48 грн., № на суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06 грн., № на суму 30096,36 грн.; в іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі Харківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Харківської області із посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.06.2014 на адресу позивача ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" надійшло рішення Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.06.2014 на суму 319686,80 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, 26.06.2014 ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" направило до ГУ Міндоходів у Харківській області скаргу №521, в якій просило: скасувати рішення Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 16.06.2014 р. у частині нарахування штрафу та узгодити загальну суму штрафних санкцій у розмірі 178 284,92 грн., прийняти рішення про розстрочення сплати вказаної суми штрафних санкцій щомісячними платежами строком на 2 роки.

За результатами розгляду скарги було прийнято рішення №4820/10/20-40-10-04-17 від 23.07.2014, яким скаргу ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" задоволено частково: рішення Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області від 16.06.2014 № скасовано та відкликано; зобов'язано Харківську ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області сформувати та направити на адресу ПАТ "КДБК" нові рішення про застосування штрафних санкцій та пені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

20.08.2014 ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" отримало нові рішення Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, а саме: рішення від 15.08.2014 року № на суму 17711, 63 грн., № на суму 50217,94 грн., № на суму 47595,04 грн., № на суму 22813,73 грн., № на суму 32710,48 грн., № на суму 58749,56 грн., № на суму 59792,06 грн., № на суму 30096,36 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивач направив до Головного управління Міндоходів у Харківській області скаргу від 28.08.2014 №679, в якій просив зазначені рішення визнати недійсними та скасувати.

За результатами розгляду скарги прийнято рішення від 05.09.2014 №5838/10/20-20-40-10-04-17, в якому зазначено, що позивач звернувся повторно зі скаргою на те ж саме рішення, з того ж самого питання.

Вказуючи на протиправність рішення від 05.09.2014 №5838/10/20-20-40-10-04-17 про результати розгляду скарги та рішень про застосування штрафних санкцій, ПАТ "Куряжський домобудівельний комплекс" звернулось до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних рішень як таких, що прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Так, судом першої інстанції зазначено, що відповідач, приймаючи рішення від 05.09.2014 №5838/10/20-20-40-10-04-17 про результати розгляду скарги, обґрунтовано виходив з того, що скарга є повторною та вже розглянута по суті попереднім рішенням, оскільки подана однією і тією ж особою стосовно застосування фінансових санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску за ті ж самі періоди. Вказуючи на правомірність рішень про застосування фінансових санкцій, суд першої інстанції виходив з відповідності оскаржуваних рішень вимогам Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказ Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455. При цьому, судом першої інстанції вказано, що факт несвоєчасної сплати єдиного внеску позивачем не заперечувався.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій, виходив з хибності позиції суду першої інстанції щодо їх правомірності. Так, судом зазначено, що оскаржувані рішення прийнято за відсутності факту проведення відповідачем документальної чи фактичної перевірки стосовно правильності нарахування та сплати позивачем єдиного соціального внеску. Також судом зазначено про недотримання органом доходів і зборів строків прийняття рішення, визначених пунктом 3.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236.

Залишаючи без змін постанову суду першої інстанції в частині скасування від 05.09.2014 №5838/10/20-20-40-10-04-17 про результати розгляду, суд апеляційної інстанції, виходив з мотивів, ідентичних мотивам суду першої інстанції.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції та вказує на помилкове скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1.1. Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 №1236, цей Порядок розроблено відповідно до Податкового кодексу України (далі - Кодекс), Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", законів з питань зовнішньоекономічної діяльності та інших законодавчих актів, відповідно до яких органам державної податкової служби надано право визначати суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість.

У той же час, у справі, що розглядається, предметом оскарження є рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, що прийняті органом доходів і зборів на виконання повноважень, наданих статтею 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Порядок розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №452 (далі - Порядок №452).

Так, згідно з пунктом 1.1. Порядку №452 цей порядок визначає процедуру подання та розгляду органами доходів і зборів скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, передбачених частинами десятою, одинадцятою статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування"; скарг банків на рішення про накладення фінансових санкцій, передбачених частиною дванадцятою зазначеної статті.

Згідно з положеннями 4.5 розділу IV Порядку №452 у разі скасування вимоги або рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та накладення штрафу вони вважаються відкликаними з дня прийняття рішення органу доходів і зборів вищого рівня про повне або часткове задоволення скарги, про що зазначається в рішенні відповідного органу доходів і зборів.

Положення Порядку №452 не містять вимог щодо строку прийняття органом доходів і зборів нового рішення після скасування попереднього в порядку адміністративного оскарження.

За вказаних обставин, колегія суддів вказує на помилковість позиції суду апеляційної інстанції щодо протиправності оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій з мотивів недотримання строків їх прийняття, як такої, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так само, колегія суддів не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо протиправності оскаржуваних рішень з мотивів відсутності факту проведення камеральної або ж фактичної перевірки позивача.

Відповідно до пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску - у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №455, чинною на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Інструкція №455).

Відповідно до підпункту 2 пункту 7.2 Інструкції №455 відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Колегія суддів зазначає, що підпункт 2 пункту 7.2 Інструкції №455 на відміну від підпункту 1, 3, 4 чи 5, не містить вимоги щодо проведення перевірки чи складання акту перевірки, оскільки рішення про застосування фінансових санкцій за несплату або ж несвоєчасну сплату єдиного внеску приймається після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період на підставі даних карток особових рахунків платників.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції в частині необґрунтованості доводів позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень з мотивів відсутності підпису на розрахунку штрафних санкцій, оскільки зазначена вимога положеннями Інструкції №455 також не передбачена.

В частині доводів позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень з мотивів відсутності підпису уповноваженої особи безпосередньо на рішеннях про застосування фінансових санкцій, колегія суддів зазначає, що згідно з матеріалами справи на оскаржуваних рішеннях міститься підпис першого заступника начальника Харківської ОДПІ Назарця Н.Л. Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, які також підписано посадовою особою Назарець Н.Л. Справжність підпису посадової особи на рішеннях про застосування фінансових санкцій відповідачем під сумнів не ставиться.

Судом першої інстанції в обґрунтування судового рішення також зазначено, що факт несвоєчасної сплати єдиного внеску позивачем під час розгляду справи не заперечувався.

Враховуючи викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами попередніх інстанцій на підставі доказів, досліджених під час судового розгляду справи, колегія суддів вказує на хибність позиції суду апеляційної інстанції щодо протиправності оскаржуваних рішень про застосування штрафних санкцій як такої, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, та зазначає про помилкове скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2014 року скасувати, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: