Справа № 2а-8096/11/1370
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Справа № 876/4726/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_1, третя особа: управління Державтоінспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 17227 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Із таким судовим рішеням не погодилася Залізнична об'єднана державна податкова інспекція та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просила скасувати постанову і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Аргументуючи свою незгоду із постановою, апелянт зазначив, що ОСОБА_1 всупереч вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, при першій реєстрації автомобіля НОМЕР_1, 2002 р.в. у 2009 році не сплатив до місцевого бюджету податок в сумі 17227 грн., що підлягає стягненню в примусовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Львівський відділ реєстраційно-екземенаційної роботи Управління ДАІ Головного УМВС України у Львівській області надав інформацію ДПА у Львівській області про фізичних осіб, якими протягом 2008 р. - 2010 р. здійснювалась перша реєстрація вантажних автомобілів в Україні та інформація про сплату податку по яких підлягає перевірці органами державної податкової служби. Серед зазначених фізичних осіб вказано і ОСОБА_1

Згідно з даними Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на відповідача 07 жовтня 2010 р. було зареєстровано автомобіль НОМЕР_1, 2002 року випуску.

В матеріалах реєстраційної справи про реєстрацію цього транспортного засобу наявні: заява № 7266 від 06.10.2009 р. на видачу тимчасового талону, накладна № 13517 від 07.10.2009 р., бриф СJ 334401, бриф 069599971, бриф VG 427778, посвідчення митниці AR 0058228, сертифікат відповідності ВВ № 433346, висновок НДЕКЦ № 19943, квитанції № 9474.725.3 на суму 17227,00 грн. та № 9474.369.1 на суму 346,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача коштів з таких мотивів.

Стаття 14 Закону України «Про систему оподаткування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачала, що до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (чинного в 2009 р.) та до чинного Податкового кодексу України перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу, а фізичні особи-платники податку зобов'язані пред'явити органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними та юридичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів за місцем реєстрації транспортних засобів за ставками, що діють на день сплати. У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Державна реєстрація транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин регулювалась Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок». Пунктом 8 цих правил визначено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінки його вартості, яка провадиться спеціалістом.

Відповідно до Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом МВС № 379, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату, час здійснення касової операції, а також підпис банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації, а не після.

Згідно з базою даних Львівського відділу реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ на ім'я відповідача вперше в Україні зареєстровано 07 жовтня 2010 р. транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4, д.н.з. НОМЕР_2, 2002 року випуску.

Згідно з наявними в матеріалах реєстраційної справи квитанціями № 9474.725.3 та № 9474.369.1 через Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» від імені ОСОБА_1 було сплачено 17227,00 грн. податку з власників транспортних засобів та 346,00 грн. за реєстраційні послуги.

Отже, власником було виконано обов'язок щодо сплати податку, і недобросовісність працівників банку не може бути підставою для покладання на особу обов'язку повторно сплатити кошти, які не надійшли до бюджету з незалежних від нього причин.

Крім того відповідно до ст. 6, 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» посадові особи, винні у приховуванні (неврахуванні) об'єктів оподаткування, а також у відсутності бухгалтерського обліку чи веденні його з порушенням встановленого порядку, у неподанні, несвоєчасному поданні або поданні не за встановленою формою розрахунків чи інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податку, притягаються до відповідальності відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до вимог п. 3.4. Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 р. № 341 (із змінами), працівниками Центру здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками ТЗ, у тому числі збору за першу реєстрацію ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне страхування.

З наведених положень вбачається, що органи Державтоінспекції повинні контролювати внесення коштів при реєстрації автомобіля. Однак, оскільки кошти сплачуються через банківські установи, а не через органи Державтоінспекції, то відповідно визначити факт надходження чи ненадходження коштів до бюджету орган реєстрації позбавлений можливості. Відтак, спосіб його контролю за сплатою податку полягає в прийнятті платіжного документа з усіма необхідними реквізитами.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. по справі № 1-233/11, органами досудового слідства у вину ОСОБА_2 ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на відповідача.

Поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортного засобу на ім'я ОСОБА_1 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку.

Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, що викладені в оскаржуваній постанові Львівського окружного адміністративнго суду.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст. ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2014 року у справі № 2а-8096/11/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді О.М. Довгополов

Н.В. Ільчишин

Повний текст виготовлено 09 серпня 2016 року.