Справа № 754/5884/16-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/5884/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Лісовська О.В.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку у відповідача та з 25.01.2016 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування». 10.03.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку її пенсії, у тому числі щодо підвищення її пенсії на 10 % її розміру, обчисленого відповідно до ст. 27 цього Закону. Але листом від 14.03.2016 року їй було відмовлено у проведенні перерахунку, зважаючи на те, що розрахунок пенсії є вірним. Позивачка вважає відмову відповідача незаконною та необґрунтованою, оскільки вважає, що відповідно до чинного законодавства України має право на виплату пенсії за віком з підвищення її розміру на 10 % розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з 25.01.2016 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 198, пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було встановлено, що у період з 21.07.2011 року по 25.01.2016 року позивачка ОСОБА_2 перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва та отримувала пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання (як інвалід ІІІ групи).

Позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вересні 2015 року набула право на пенсію за віком відповідно до абзаців 2 та 4 частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення нею 57 років у 2015 році.

З 25.01.2016 року позивачка отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується відповідним розрахунком.

10.03.2016 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Деснянському районі м. Києва із заявою про проведення перерахунку пенсії, в тому числі щодо підвищення її пенсії на 10 % розміру, обчисленого відповідно до ст. 27 вказаного Закону, з 25.01.2016 року (дати призначення пенсії за віком), оскільки відповідачем було невірно нараховано їй розмір пенсії за віком, а саме: просить здійснити перерахунок із встановленням підвищення за шість місяців більш пізнього виходу на пенсію в розмірі 2,5% за кожні шість місяців.

Листом від 14.03.2016 року відповідачем позивачці було роз'яснено, що вона набула право на призначення пенсії за віком у віці 57 років, до її пенсії встановлено підвищення за шість місяців більш пізнього виходу на пенсію у розмірі 2,5 %, а також зазначено про те, що розрахунок проведений відповідно до вимог діючого законодавства.

Вважаючи, що відповідачем невірно проведено розрахунок її пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є неправомірними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необгрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, перерахунок, виплата пенсій здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та інших законів України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого абзацом першим частини першої статті 26 Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток: на 0,5 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців; на 0,75 % - за кожний повний місяць страхового стажу після досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців

При цьому підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу не здійснюється.

Статтею 1 зазначеного вище Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. У разі якщо при відстрочці часу призначення пенсії за віком не здійснюється підвищення розміру пенсії за неповний місяць страхового стажу, пенсія, обчислена відповідно до статті 29 цього Закону, призначається з дня, що настає за останнім днем повного місяця відстрочки часу виходу на пенсію, який враховано до страхового стажу; 2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності; У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права - якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності. У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Стаття 10 вказаного Закону передбачає, що особі яка має право одночасно на різні види пенсії призначається за її вибором один із видів пенсії.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінкам, які народилися у період по 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те що, незважаючи на отримання позивачем соціальної пенсії, при набутті права на пенсію за віком її обчислення повинно здійснюватись з урахуванням вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Правова позиція по даному питанню висловлена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 17 грудня 2016 року в справі № К/800/54541/14.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розпорядження 873219 від 16.02.2016 року (а.с. 12) колегією суддів встановлено, що позивачу спірне підвищення не нараховується та не виплачується.

Отже, вимоги даного позову є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з часу призначення позивачу пенсії за віком, тобто з 25 січня 2016 року.

Доказів зворотнього у відповідності до правил ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем суду надано не було, а тому колегія суддів вважає, що постанова суду про відмову у задоволенні вказаного позову є помилковою та підлягає скасуванню.

За вказаних обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а тому вона є такою, що підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка встановленим обставинам справи, оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2, підвищивши її розмір на 10 відсотків розміру пенсії, обчисленого відповідно до ст.. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» з 25 січня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 11.08.2016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Лічевецький І.О.

Мацедонська В.Е.