Справа № 729/722/16-а
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2016-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 729/722/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2016 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку скороченого провадження за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про призначення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки, зобов`язати управління ПФУ в Бобровицькому районі призначити їй пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки та виплатити їй грошову допомогу, яка не підлягає оподаткування, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 травня 2016 року вона, досягнувши віку 57

років 6 місяців звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

За рекомендаціями працівників управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі, вона написала заяву та її було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Того ж дня вона довідалася, що розмір пенсії за віком, який їй нарахували у зв'язку з переведенням, виявився значно меншим, ніж вона б отримувала у випадку, якщо б їй її призначили.

У її випадку роком звільнення за призначенням пенсії відповідач визнав 2014 рік - рік, коли вона зверталася за призначенням пенсії за вислугу років (26.12.2014), тому відповідач застосував показник середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки (2 700,99 грн.), у той час як показник середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки становить 3 263,44 грн., що є на 562,45 грн. більше. 30.05.2016 вона звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки. Однак відповідач відмовив їй у здійсненні зазначеного перерахунку, посилаючись на те, що пенсія їй вже була призначена у 2014 році, а тому показник середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки було застосовано правомірно.

26.12.2014 вона звільнилася з роботи (наказ про звільнення № 51 від 25 грудня 2014 року), однак 31.12.2014 знову була прийнята на роботу та продовжила працювати (наказ про прийом на роботу № 52 від 31 грудня 2014 року).

Проте, на момент призначення пенсії за віком (травень 2016 року), вона працювала та працює до цього часу (довідка з місця роботи № 133 від 30.06.2016). Починаючи з 31.12.2014 вона не отримувала жодного виду пенсії.

Також звертає увагу на те, що пенсія за віком регулюється зовсім іншим законом - а саме Законом України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому порядок переведення з одного виду пенсії на інщий регулюється ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Стаття 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим законом (а саме пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв'язку з утратою годувальника), на інший.

Однак у її випадку мало місце призначення нового виду пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після того, як їй 31.12.2016 було припинено виплату пенсії за вислугу років, пенсії, яка регламентується зовсім іншим законом - Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Таким чином, своїми незаконними та некомпетентними діями. Відповідач спочатку ввів її в оману, неправильно роз'яснивши їй її права та неправомірно застосувавши переведення з одного виду пенсії на інший замість призначення нової, а потім відмовив у вчиненні дій, спрямованих на виправлення зазначеної помилки та реалізацію її законного права на той розмір пенсії, на який вона має право відповідно до законодавства України.

17.06.2016 вона звернулася до відповідача із заявою про виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на її призначення.

Однак листом від 23.06.2016 року № 2261/03 їй відмовлено в цьому.

Оскільки, на її думку, рішення місцевого пенсійного фонду не відповідає діючому чинному законодавству та порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення, змушена звернутися до суду для відновлення своїх порушених прав.

Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2016 року відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідачем, у встановлений законом строк з дня одержання такої ухвали та копії документів було подано заперечення, де вказується, що відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в даному випадку мало місце переведення з одного виду пенсії (пенсія за вислугу років) на інший вид пенсії (пенсія за віком). Вказана стаття даного закону не містить будь-яких вказівок на види пенсії та не має прямої вказівки на те, що переведення з одного виду пенсії на інший повинно проводить виключно по тим видам пенсії, які передбачено цим законом. Крім того позивачка не має права на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки отримував пенсію за вислугу років в період з 26.12.2014 по 30.12.2014 включно.

Розгляд справи проведено в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, у строки, встановлені п. 4 ч. 5 ст. 183-2 КАС України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно вимог ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наказом від 25.12.2014 ОСОБА_1 уло звільнено з посади вчителя за власним бажанням відрплвідно до ст.. 38 КЗПП України у зв'язку із виходом на пенсію за вислугою років (а.с. 11).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Бобровицькому районі Чернігівської області, та з 26.12.2014 їй була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як працівнику освіти, відповідно до її заяви (а.с. 14). У зв'язку з працевлаштуванням з 31.12.2014 на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугою років, виплата призначеної пенсії була припинена відповідно до ї заяви (а.с.12, 15)

У зв'язку з тим, що позивачка досягла пенсійного віку, вона звернулася до УПФУ в Бобровицькому районі із заявою від 16 травня 2016 про перехід на інший вид пенсії за віком (а.с. 16).

Пенсійним фондом України в Бобровицькому районі позивачці було призначено пенсію за віком при цьому було враховано заробіток за періоди страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього призначення пенсії.

Листом від 06.06.2016 №1916/03 УПФУ в Бобровицькому районі, в задоволенні заяви позивачки про застосування показника середньої заробітної за останні роки, що передують року звернення (а.с. 17) було відмовлено (а.с. 9).

Листом від 23.06.2016 №2261/03 УПФУ в Бобровицькому районі, в задоволенні заяви позивачки про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (а.с. 18) було відмовлено (а.с. 10).

Як вбачається із довідки від 30.06.2016 № 133 ОСОБА_1 дійсно працює в Бобровицькій гімназії (а.с. 13).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії, також враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв'язку з втратою годувальника), на інший.

У даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка перед призначенням пенсії за віком не отримувала жодного виду пенсії, оскільки після призначення пенсії за вислугу років одразу була зарахований на роботу вчителем, у зв'язку з чим, виплата вказаної пенсії їй була припинена. У випадку припинення пенсії за вислугу років її поновлення можливо лише в разі звільнення з роботи. Проте, на момент призначення пенсії за віком ОСОБА_1 працювала, а тому, підстави для поновлення виплати пенсії за вислугу років, не було.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка звернулася до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, із заяви не вбачається, що вона просила призначити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому, Управлінням при обчисленні її пенсії повинен був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як це передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачка не отримувала пенсію за вислугою років, а отримала її вперше за віком, це дає право позивачці на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Разом з запереченями відповідачем надане клопотання про звільнення від сплати судового збору враховуючи майновий стан, але доказів які це підтверджують не надано, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 14, 70-72, 86, 94, 158 ч.1, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про оскарження дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки.

Зобов`язати управління ПФУ в Бобровицькому районі призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 роки та провести відповідні нарахування й виплати.

Зобов`язати управління ПФУ в Бобровицькому районі при призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2013-2015 виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Бобровицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя В.І. Бойко