Справа № 754/6913/16-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 754/6913/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Ярошенко С.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

09 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, третя особа Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Лівобережного Об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м.Києві, третя особа Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що право позивача на пенсію за віком передбачено законодавством України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач згідно посвідчення №187089, виданого 15 липня 2002, перебував на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м.Красний Луч Луганської області та отримував пенсію за віком по 30 квітня 2014 року.

Виплату пенсії ОСОБА_2 було припинено з 01 травня 2014 року у зв'язку з виїздом до Автономної Республіки Крим.

Згідно поданих на вимогу суду відповідачем документів 02 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м.Києва з заявою, в якій просив запросити його пенсійну справу з Луганської області у зв'язку з вимушеним переїздом на нове місце проживання: АДРЕСА_1, а також просив проводити виплату пенсії по фактичному місцю проживання.

До заяви була додана довідка від 30 вересня 2015 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.

На звернення позивача щодо поновлення виплати пенсії за віком листом Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 11 листопада 2015 року ОСОБА_2 було повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві направлено запит від 09 листопада 2015 року №23466/10 про висилку пенсійної справи із Російської Федерації та в разі надходження від компетентних органів Пенсійного фонду РФ відповідного документу про період виплати позивачу пенсії на території АР Крим та надання ОСОБА_2 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи із проставленням на її зворотному боці відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби, виплата пенсії за місцем перебуванням позивача буде невідкладно поновлена після надходження пенсійної справи з урахуванням зазначеного.

На момент звернення до управління Пенсійного фонду України, як внутрішньо переміщеної особи, в управліннях Пенсійного фонду України на підконтрольній території українській владі, ОСОБА_2 як одержувач пенсії не перебував.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідач надав суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування правомірності своїх дій.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ч.2 ст.49 вказаного Закону поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розділом ІІ якого визначені документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно п.1.3 цього Порядку заява про призначення пенсії громадянам України, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника, або надсилається поштою до органів, що призначають пенсію, визначених постановою правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-4 «Про органи, що здійснюють виплату пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя».

Відповідно до пп.6 п.2.1 вказаного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу I цього Порядку).

Окрім того, п.2.8 вказаного Порядку передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи з 01 травня 2014 року виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв'язку з виїздом до Автономної Республіки Крим.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.1 вказаного Закону датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234 затверджено Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, згідно п.1 якого він визначає механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду Російської Федерації або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у Російській Федерації.

Пунктами 3-4 вказаного Порядку встановлено, що особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

За бажанням особи зазначені документи можуть бути подані її представником, який пред'являє документ, що посвідчує його особу, та подає документ (нотаріально засвідчену копію), що підтверджує його повноваження, або надіслані поштою. У таких випадках справжність підпису на заяві засвідчується нотаріально.

Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Таким чином, тільки після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії органи Пенсійного фонду поновлюють виплати пенсії з дати припинення такої виплати.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Пенсійного Фонду України в м.Києві направлено запит до органів пенсійного фонду Російської Федерації від 09 листопада 2015 року №23466/10 щодо висилки пенсійної справи позивача із Російської Федерації, яка необхідна для продовження виплати пенсії за новим місцем проживання ОСОБА_2 у м.Києві.

У відповідь на вказаний запит надійшла відповідь відділення Пенсійного Фонду Російської Федерації по Краснодарському краю від 15 квітня 2016 року №0.4-3300Д, якою проінформовано, що ОСОБА_2 подав до Пенсійного фонду РФ заяву від 11 листопада 2015 року, у якій просив його пенсійну справу в Україну не надсилати, оскільки він являється громадянином Російської Федерації.

Пенсійна справа ОСОБА_2 разом з документами про припинення виплати пенсії до органів Пенсійного фонду України не надходила, а з наданих відповідей вбачається, що ОСОБА_2 отримує пенсію в управлінні Пенсійного Фонду Російської Федерації в м.Феодосії Республіки Крим.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного Фонду України в м.Києві, третя особа Пенсійний фонд України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, як таких, що заявлені необґрунтовано, безпідставно та спрямовані на отримання пенсії без належного доведення проживання на території України та відсутності громадянства РФ.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Разом з тим, рішення щодо неконституційності постанови Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №234 та постанови правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, Конституційним Судом України не приймалося, а тому колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що органи Пенсійного фонду неправомірно керуються вказаними постановами, які, на думку позивача, суперечать Конституції та законам України.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м.Києва від 07 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 09 серпня 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді І.О.Лічевецький

В.П.Мельничук

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Мельничук В.П.

Лічевецький І.О.