Справа № 802/3465/15-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3465/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес А.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

04 серпня 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача Яцентюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, третя особа - Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправним дій та скасування висновку,

В С Т А Н О В И В :

В вересні 2015 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним дій та скасування висновку Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 03.07.2015р. № 3810/10/02-12-17 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 01.10.2015 року вказаний позов задовольнив частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу позивач та його представник заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що листом Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті від 07.05.2015р. №820/16/16-15, на адресу Могилів-Подільської ОДПІ надійшов запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади" стосовно ОСОБА_2, який працює на посаді заступника начальника Управління Укртрансінспекції у Вінницькій області. До запиту надано копії заяви особи про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, паспорта громадянина України, трудової книжки (а.с. 35-36).

Могилів-Подільською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Вінницькій області було складено висновок від 03.07.2015р. № 3810/10/02-12-17 (а.с. 29-31).

За результатами перевірки відомостей щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації, та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, доходам, отриманим із законних джерел - порушень (невідповідностей) не встановлено.

При перевірці питання щодо наявності транспортних засобів у Декларації, відомостям щодо транспортних засобів, зареєстрованих за ОСОБА_2 встановлено, що згідно наданої Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Могилів-Подільського району та м. Могилів-Подільський ДАІ у Вінницькій області за позивачем зареєстрований транспортний засіб - Mercedes-Benz E300DT, 1995 року випуску, дата реєстрації 02.10.2008р., який не вказаний у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік (а.с. 31).

Згідно пояснення ОСОБА_2 автотранспортний засіб Mercedes-Benz E300DT, 1995 року випуску, було відчужено громадянину ОСОБА_5 Крім того, в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік позивачем було відображено дохід від відчуження рухомого та нерухомого майна в сумі 80000 грн. 00 коп. (а.с. 32).

На підтвердження факту перебування автотранспортного засобу Mercedes-Benz E300DT, 1995 року випуску, у користуванні громадянина ОСОБА_5 надано довіреність від 27.09.2013р., яка посвідчена приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_6 (а.с. 33-34).

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про очищення влади", прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про очищення влади", очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються в тому числі й щодо посадових та службових осіб органів прокуратури України.

Ч. 3 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" визначено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до ч. 8 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей або ж встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Відповідно ч. 4 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

Відповідно до ч. 5 цієї ж статті перевірці підлягають:

1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону;

2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції" (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Ч. 10 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 "Деякі питання реалізації Закону України "Про очищення влади" затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок № 563) та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до Переліку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014, обов'язок зі здійснення перевірок відомостей щодо заборон, які можуть бути застосовані до осіб у частині недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у поданих ними деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, покладено на Державну фіскальну службу України. Зазначене також відповідає повноваженням ДФС, які визначені пп.92-1 п.4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014, згідно з яким ДФС відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірку достовірності відомостей, зазначених у п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади".

Згідно з п.п. 19, 20 Порядку №563 з метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у п.п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи.

ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03 листопада 2014 року затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" (далі - Порядок №1100), яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у п.п.1-11 ч.1 ст.2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Пунктом 3 Порядку №1100 встановлено загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до п. 4 Порядку №1100 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів.

При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку №1100 отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації.

За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Як зазначалося вище, позивач є особою, яка займає посаду, щодо яких, у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади", здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах в органах прокуратури, доходам, отриманим із законних джерел, як це встановлено п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади".

Та, відповідно до вимог вказаного закону позивач подав заяву про проведення відносно нього перевірки в якій повідомив, що зазначив: що заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, щодо нього не застосовуються та зазначив, що надає згоду на проходження перевірки, оприлюднення відомостей щодо себе відповідно до вимог Закону України "Про очищення влади" (а. с. 24).

У зв'язку з надходженням від позивача вказаної заяви було направлено запит про проведення перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", до якого долучено копії заяви позивача, сторінок паспорта громадянина України та документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 та трудової книжки (а. с. 35-36).

Результати такої перевірки оформлені оскаржуваним висновком Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Так, за результатами проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_2В.у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік (2014) вказано недостовірні відомості щодо наявності транспортних засобів, а саме не вказано зареєстрований за ОСОБА_2 транспортний засіб - Mercedes-Benz E300DT, 1995 року випуску, дата реєстрації 02.10.2008р. (згідно наданої інформації Центром надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Могилів-Подільського району та м. Могилів-Подільський ДАІ у Вінницькій області), який згідно з поясненнями позивача був відчужений громадянину ОСОБА_5 відповідно до доручення від 27.09.2013 року.

Також встановлено, що вартість майна, вказаного ОСОБА_2 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел.

Для проведення перевірки отримувалися: запит про перевірку, копія декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, а також копія трудової книжки та заяви позивача на проведення перевірки передбаченої Законом України "Про очищення влади". В тексті цього висновку відображено, що надсилалися запити про надання відомостей про позивача до відповідних органів з метою отримання інформації відносно позивача для перевірки зазначених у декларації даних.

Висновок сформований з урахуванням наданих позивачем письмових пояснень. Зокрема, в тексті цього висновку зазначено, що відповідно до наданих позивачем пояснень, вказаний автомобіль був проданий по дорученню в 2013 році і декларант вважав, що даний автомобіль є відчужений, а тому і не потребує зазначенню у декларації.

Виходячи із встановлених обставин справи, колегія суддів вважає що відповідачем дотриманий порядок проведення перевірки та формування висновку від 03.07.2015 №3810/10/02-12-17, на підставі встановлених відомостей та інформації, вказаної позивачем в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач неправомірно вказав у висновку про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), набутих за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", оскільки позивач дійсно не вказав інформацію про належний йому транспортний засіб, який відповідно до зазначеного вище знаходиться у власності позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що передача транспортного засобу іншій особі на підставі доручення не є переходом права власності в розумінні ЦК України та не може бути підставою для ствердження, що особа не є власником майна, у зв'язку із його передачею іншій особі на підставі доручення, а тому позивач повинен був зазначити у відповідній декларації про те, що він є власником вказаного автомобіля, незалежно від того факту, що він був переданий іншій особі на підставі доручення.

Колегія суддів також зазначає, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна не може бути підставою для застосування Закону про очищення влади в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Так, як і в свою чергу не можна робити висновок про протиправність висновку податкового органу про недостовірність даних зазначених особою у декларації, у зв'язку із тим, що орган який здійснював перевірку, наприклад зазначив про наявність майна, яке було придбане особою ще до зайняття відповідної посади (дана ситуація), оскільки під час заповнення декларації особа вказує про все наявне в неї майно, а не тільки те, що набуте за час перебування на посаді та засвідчує власним підписом про достовірність вказаних нею даних, якщо перевіряючим органом дотримано процедуру здійснення перевірки відомостей та зроблено висновки на підставі поданих особою документів (інформації) та наданих відповідними органами даних ( в даному випадку відомостей наданих Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті) підстави для визнання таких висновків, складення яких відповідно до закону є обов'язковим для органу, протиправними - є безпідставним.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним дій та скасування висновку скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Могилів-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 серпня 2016 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.