Справа № 814/2919/13-а
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/2919/13-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

Суддя Вищого адміністративного суду України Черпіцька Л.Т.

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 р. у справі № 814/2919/13-а за позовом Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради до Державної фінансової інспекції в Миколаївській області про визнання незаконними дій, визнання протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності управління; визнання протиправним та скасування акту планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності управління № 14-24/14 від 10 квітня 2013 року; визнання протиправною та скасування вимоги про усунення порушень від 29 травня 2013 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про скасування акту планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності управління № 14-24/14 від 10 квітня 2013 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 р. відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 р. скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвалених у справі судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 211 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов’язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постановах Верховного Суду України від 20 травня 2014 року (справа № 21-93а14), від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14 відповідно).

З такими висновками суду першої інстанції погодився також і апеляційний суд, однак зазначив, що суд першої інстанції безпідставно не встановив, що оскаржувані пункти 1, 3, 4, 8 вимоги не вказують на стягнення збитків, а тому це не виключає права підконтрольної установи на їх перевірку в судовому порядку.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не надано правової оцінки діям органу державного фінансового контролю під час проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача, внаслідок чого зроблено передчасний висновок про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

При цьому, надаючи правову оцінку діям органу державного фінансового контролю під час проведення ревізії, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заявленої позивачем вимоги про визнання протиправними дій органу фінансового контролю під час проведення ревізії, оскільки позивачем було допущено контролюючий орган до ревізії, крім того, визначені позивачем суб’єктивні порушення, що вчинені контролюючим органом під час проведення ревізії, є такими, що жодним чином не нівелюють виявленні під час ревізії численні порушення норм законодавства.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, ця касаційна скарга є необгрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суд неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 211, 213, п.5 ч.5 ст. 214 КАС України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2013 р. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 р.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Т. Черпіцька