Справа № 308/3182/16-а
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у адміністративній справі № 308/3182/16-а за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі про примусове видворення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач - громадянин ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі звернувся до суду 18.07.2016 року із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за якою просить суд: скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у справі № 308/3182/16-а за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління ДПС України до громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі про примусове видворення, у задоволенні позову відмовити, оскільки за постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.06.2016 року, яка набула законної сили 08.07.2016 року, було визнано протиправним та скасовано рішення начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону полковника ОСОБА_2 від 27.03.2016 року про примусове повернення відповідача.

За таких умов представник відповідача вважає, що наявні істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, у звязку з чим постанова підлягає перегляду у звязку з нововиявленими обставинами у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України.

В судовому засіданні представник відповідача заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заяву не визнав, та просив суд відмовити у її задоволенні, оскільки вважає, що у даному випадку відсутні ознаки нововиявленості, тому вістуні підстави для перегляду раніше винесеної постанови судом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи у їх сукупності, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви по суті, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у справі № 3085/3182/16-а було адміністративний позов задоволено частково, примусово видворено громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі за межі території України; затримано для забезпечення примусового видворення громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі.

В основу постанови був покладений той факти, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач - громадянин ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину поза межами пункту пропуску. При цьому документів, що посвідчують його особу, на момент затримання, при собі не мав. Начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та з огляду на той факт, що судом було встановлено, що відповідач документів та коштів для добровільного повернення на батьківщину не має, суд дійшов висновку, що на той час відповідач не мав жодних законних підстав для перебування на території України. Реалізуючи свої права та свободи відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально з'їхати до Європейських

країн, відповідач обрав найбільш легкий та незаконний спосіб.

Вказані обставини дали суду достатні підстави вважати, що відповідач, не маючи документів, які б надавали йому право офіційно вибути за межі України та за відсутності родичів на території України, які б могли надати допомогу у повернення до країни походження, буде всіляко ухилятися від виїзду за межі території України. За таких обставин суд прийшов до висновку про необхідність видворення відповідача за межі території України та затримати його для забезпечення примусового видворення.

Зазначена постанова була переглянута в апеляційному порядку та за ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 року залишена без змін.

16 червня 2016 року за постановою Ківерцівського районного суду Волинської області у справі № 158/1027/16-а, яка набула законної сили із 08.07.2016 року, було адміністративний позов ОСОБА_3 в інтересах громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі до Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення іноземця було задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 27.03.2016 року про примусове повернення Дашхуда Дзізі за межі України.

В обґрунтування постанови судом було зазначено наступне.

Пунктом 1.7 Інструкції передбачено, що примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобов'язання про його добровільний виїзд з України у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобов'язання.

Також, відповідно до п. 2.1 Інструкції рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (форма рішення міститься у Додатку № 1 до Інструкції) готується у двох примірниках посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органу СБУ і затверджується начальником (заступником начальника) відповідного органу або особою, яка виконує його обов'язки, за наявності підстав, зазначених у пункті 1.6 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства протягом 24 годин прокуророві за територіальністю про підстави прийняття такого рішення.

Один із примірників рішення про примусове повернення негайно видається іноземцю, стосовно якого воно прийнято. Інший примірник залишається в органі, який його прийняв.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю в присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

В супереч вище перелічених нормативно правових актів, Дашхуда Дзізі, будучи адміністративно затриманим 27.03.2016 року терміном на три доби, був позбавлений права виконати оскаржуване рішення, яким його зобов'язали покинути територію України у термін до 28.03.2016 року. Також суду не надано належних доказів вручення позивачу копії оспорюваного рішення, оскільки у повідомлені відсутня дата отримання позивачем відповідного рішення, з чого можна зробити висновок про те, що копій рішення Дашхуда Дзізі у відповідний до закону строк, вручено не було.

Як зазначено у ст. 245 КАС України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, між іншими: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі

якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які:

1) об'єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою. Йдеться передусім про випадки, коли немає вини суду у неправосудності судового рішення.

У даному випадку, про існування рішення начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Чопського прикордонного загону підполковника ОСОБА_2 від 27.03.2016 року про примусове повернення Дашхуда Дзізі за межі України було відомо сторонам у справі, крім того, всі обставини, зазначені у постанові Ківерцівського районного суду Волинської області у справі № 158/1027/16-а були відомі сторонам на час розгляду цієї справи та могли бути заявлені сторонами під час розгляду саме цієї справи. Суд дійшов висновку про наявність підстав для примусового видворення громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі за межі території України, при цьому в основу постанови був покладений той факт, що відповідач - громадянин ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі, який був виявлений та затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словаччину поза межами пункту пропуску, при цьому документів, що посвідчують його особу, на момент затримання, при собі не мав. Саме тому, начальником відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України, проте цей факт не спростований у постанові Ківерцівського районного суду Волинської області у справі № 158/1027/16-а та не був предметом розгляду у тій справі. Тобто судом було встановлено неможливість виконання цього рішення із зазначених підстав, що й лягло в основу рішення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 245 КАС України, відтак відсутні підстави для перегляду постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у справі № 308/3182/16-а за нововиявленими обставинами, тому у задоволенні заяви відповідача громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у адміністративній справі № 308/3182/16-а, слід відмовити.

Керуючись ст. 245-253 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача громадянина ОСОБА_1 Дашхуда Дзізі про перегляд судового рішення - постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у адміністративній справі № 308/3182/16-а за нововиявленими обставинами.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4