Справа № 703/2139/16-а
Суддя: Компанієць О. В.
Дата ухвалення: 2016-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/2139/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Компанійця О.В.

з секретарем судового засідання Кочетковою І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 з 5 травня 1995 року перебуває на обліку у Смілянському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України (надалі в тексті - УПФУ) та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

5 травня 2016 року він подав до УПФУ заяву про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, до якої приєднав довідку прокуратури Черкаської області від 14 квітня 2016 року № 18/66 про розмір заробітної плати, що відповідає посаді, з якої ОСОБА_1 пішов на пенсію.

Листом від 10 травня 2016 року керівник УПФУ повідомив ОСОБА_1 про відмову у підвищенні пенсії на підставі пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 3 березня 2015 року № 213 (надалі в тексті - Закон № 213-VІІІ).

Стверджуючи, що УПФУ повинно було застосувати ч. 17 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції станом на 14 квітня 2010 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмови УПФУ у проведенні перерахунку пенсії; просив зобов'язати відповідача провести перерахунок його пенсії відповідно до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» в редакції ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» від 12 липня 2001 року № 2663-111 на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 14 квітня 2016 року № 18/66 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 1 травня 2016 року.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Представник відповідача позов не визнала і пояснила, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VІІІ (надалі в тексті - Закон № 76-VІІІ) у відповідну частину ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» було внесено зміни. На даний час це частина 20 даної статті, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. КМУ не визначив порядку такого перерахунку пенсій, тому УПФУ не має законних підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1

Позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідач визнав, що ОСОБА_1 з 5 травня 1995 року перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», яка складає 90% від його заробітку. 5 травня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати на посаді старшого помічника прокурора Смілянської міжрайонної прокуратури, з якої ОСОБА_1 вийшов на пенсію. До цієї заяви позивач додав довідку прокуратури Черкаської області від 14 квітня 2016 року № 18/66 вих. № 16, відповідно до якої з 1 грудня 2015 року заробітна плата на цій посаді становить 8858 грн. 52 коп.

Згідно з листом начальника УПФУ від 10 травня 2016 року № 41/г-10, ОСОБА_1 відмовлено у підвищенні пенсії на підставі пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону № 213-VІІІ та п. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру».

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначено ст. 50-1 «Про прокуратуру».

Частиною 1 ст. 50-1 цього Закону (в редакції від 5 листопада 1991 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається у розмірі 80 % від суми їхньої місячної заробітної плати, до котрої включається всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % місячного заробітку. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсії проводиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Ця редакція Закону була чинною на час призначення пенсії позивачу.

Законом України № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Так, відповідно до статті 50-1 цього Закону в редакції Закону № 3668-VІ прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 січня 2011 року положення ч. 1 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 3668-VІ.

У відповідності до норм ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VІІІ в редакції, чинній на момент звернення позивача з заявою про проведення перерахунку пенсії, внесено зміни до ч. 15 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», відповідно до яких максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, станом на день проведення перерахунку пенсії з 1 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який встановлює низку змін до законів, які регулюють питання пенсійного забезпечення громадян.

Зокрема, з 1 січня 2015 року розмір пенсії за віком та вислугою років, які призначаються за нормами ЗУ «Про прокуратуру» становлять 60 % заробітної плати.

Однак, відповідно до ч. 15 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам регулюють ч. 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», положення яких - щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали змін, змінилася лише нумерація частин цієї статті.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50-1 цього Закону призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи вищевикладене, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законами № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» і № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч. 13, 18 ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру», які не зазнали змін у зв'язку із прийняттям Законів № 3668-VІ і № 1166-VII.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року у справі № К/800/6054/15.

Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 1789-ХІІ в часі, суд виходить із того, що згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція зі спірного питання висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі № 21-348а13 та від 17 грудня 2013 у справі № 21-445а13.

У відповідності з ч. 2 ст. 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Європейським судом з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» з питання відмови в перерахунку пенсії через невстановлення певного порядку урядом така бездіяльність була кваліфікована як порушення майнового інтересу заявника, що передбачений у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічну правову позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Будченко проти України», де було вирішено, що КМУ повинен був запровадити правові механізми, необхідні для реалізації прав громадян на соціальні пільги, у тому числі на які мав право заявник.

Наведений стан був визнаний Європейським судом з прав людини таким, що порушив майновий інтерес заявника, тривале незапровадження відповідного механізму було втручанням у право заявника мирно володіти своїм майном, передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 1 Першого протоколу Конвенції визначає: «Кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За правовою позицією Європейського суду з прав людини за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач повинен був провести перерахунок раніше призначеної позивачеві пенсії у розмірі 90% від суми місячного чинного заробітку і при перерахунку мають бути взяті до уваги збільшені показники підвищення заробітної плати, які надані позивачем та підтверджені відповідною довідкою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно до ст. 94 КАС України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 5 жовтня 1995 року № 358/95-ВР у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-111) на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 14 квітня 2016 року про заробітну плату з розрахунку 90% від суми заробітку без обмеження граничним розміром.

Зобов'язати Смілянське об'єднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-111 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Черкаської області від 14 квітня 2016 року № 18/66 в розмірі 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 1 січня 2016 року.

Стягнути зі Смілянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена в Київський апеляційний адміністративний суд через міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги особою, яка її подасть, одночасно має бути надіслана в Київський апеляційний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не буде скасовано.

Головуючий: О.В. Компанієць