Справа № 825/674/16
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року м. Київ К/800/17501/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «А/Е тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року

у справі № 825/674/16

за позовом приватного акціонерного товариства «А/Е тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки»

до Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, Чернігівської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправними та скасування рішень, карток

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ПрАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Митного посту «Прилуки» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби, Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості № 102040000/2015/000262/2 від 06.10.2015, № 102040000/2015/000265/2 від 12.10.2015, № 102040000/2015/000272/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000273/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000280/2 від 28.10.2015, № 102040000/2015/000281/2 від 29.10.2015, № 102040000/2015/000282/2 від 29.10.2015, скасування карток відмови в митному оформленні товарів № 102040000/2015/05266, № 102040000/2015/05269, № 102040000/2015/05276, № 102040000/2015/05277, № 102040000/2015/05284, № 102040000/2015/05285, № 102040000/2015/05286.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ПрАТ «А/Т тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» оскаржило їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

У своїх запереченнях на касаційну скаргу Чернігівська митниця ДФС просила залишити таку без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Справу розглянуто у попередньому судовому засіданні в установленому статтею 2201 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального та матеріального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, відповідно до умов контракту №T01/15-U від 10.12.2014, укладеного з Бритіш Американ Тобакко (GLP) Лімітед (British American Tobacco (GLP) Limited), позивач імпортує тютюн у кількості та асортименті, що визначаються в додатках до контракту (п. 1.1. контракту).

Згідно з умовами контракту: ціна розуміється на умовах DDU склад покупця в м. Прилуках (п. 1.5.); продавець здійснює доставку на умовах DDU склад покупця в м. Прилуках, визначених в «Інкотермс-2000», протягом строку дії контракту (п.3.1.); всі ризики, а саме, але не обмежуючись цим, витрати, пошкодження товару переходять до покупця після прийняття товару на склад покупця у відповідності з умовами DDU «Інкотермс-2000» (п. 3.4.); покупець сплачує 100% вартості доставленого товару шляхом банківського переказу на рахунок продавця протягом 30 днів з кінця місяця, що слідує за місяцем, в якому підтвердження поставки було відправлено, або за згодою сторін оплата за товар може здійснюватись покупцем в формі повної або часткової попередньої оплати на підставі рахунків, наданих продавцем (п. 4.1.).

У жовтні 2015 року позивач на підставі додатку № 16 до контракту імпортував тютюн для виробництва сигарет, зокрема, необроблений тютюн типу Вірджинія, трубовогневої сушки, з відділеною середньою жилкою, а саме:

- поставка партія 1013854 V-0FF3RMS BR 2015 по 6,86 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 127596,0000 доларів США;

- поставка партія 1013857 V-0FF3RWS BR 2015 по 7,08 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 131688,0000 доларів США;

- поставка партія 1012754 V-0SF2RWS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 135036,0000 доларів США;

- поставка партія 1012523 V-0FX3RKS IN 2014 по 4,57 доларів США/кг, у кількості 16740 кг на загальну суму 76501,8000 доларів США;

- поставка партія 1012754 V-0SF2RWS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 135036,0000 доларів США;

- поставка партія 1012754 V-0SF2RWS BR 2014 по 7,26 доларів США/кг, у кількості 18600 кг на загальну суму 135036,0000 доларів США;

- поставка партія 1013854 V-0FF3RMS BR 2015 по 6,86 доларів США/кг, у кількості 55800 кг на загальну суму 382788,0000 доларів США.

Після прибуття кожної поставки на митну територію України позивач звертався до Митного поста «Прилуки» Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення імпорту. Митна вартість кожної поставки була визначена позивачем за основним методом, тобто за ціною контракту (вартістю операції).

Одночасно з митною декларацією позивачем по кожній поставці товару були подані наступні документи: декларації митної вартості; зовнішньоекономічний контракт № Т01/15-U від 10.12.2014 з додатком, що супроводжував поставку, яким встановлено вартість кожної партії товару за кілограм; рахунки-фактури (інвойси) з перекладом, в яких зазначено ідентифікуючи данні товару, вартість його за кілограм, відповідно до контракту, а також загальна вага та загальна вартість, що підлягає сплаті за товар; ліцензія на виробництво тютюнових виробів № 508 від 21.03.2011; транспортні документи, що супроводжували поставку товару; товарно-транспортні накладні, морські накладні, документи країни відправлення тощо; інші документи, що супроводжували поставку, сертифікати якості та походження товару, екологічні декларації, документи санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю.

Одержавши вказані вище документи, відповідач шляхом направлення електронних повідомлень, запропонував для визначення митним органом митної вартості за ціною договору (контракту) по всім поставкам надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 53 Митного кодексу (далі - МК) України; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

На вказані повідомлення, позивачем надано наступні документи: експертний висновок Чернігівської регіональної торгово-промислової палати України № ПК-7 від 19.01.2015; повідомлення головного бухгалтера щодо відсутності на момент митного оформлення оприбуткування товару та оплати за нього та надання інформації, що підтверджує здійснену раніше оплату контрактної ціни за ідентичні товари; прайс-лист продавця щодо цін на товар;копію листа постачальника від 28.08.2015 щодо відсутності у продавця прайс-листів з цінами виробників товару.

Після розгляду всіх отриманих документів митний орган надав інформацію про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана.

Такими причинами за всіма поставкама товару зазначено наступне: наявний у електронному виді прайс-лист наданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору; за даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим; прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах; наявний у електронному виді експертний висновок ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований товар. Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості; надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості, відповідно до вимог частини дев'ятої статті 58 МК України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

У зв'язку з тим, що заявлена позивачем митна вартість товару не була визначена за основним методом, посадовою особою митного органу були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом (рішення про коригування митної вартості товарів № 102040000/2015/000262/2 від 06.10.2015, № 102040000/2015/000265/2 від 12.10.2015, № 102040000/2015/000272/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000273/2 від 21.10.2015, № 102040000/2015/000280/2 від 28.10.2015, № 102040000/2015/000281/2 від 29.10.2015, № 102040000/2015/000282/2 від 29.10.2015.

Причиною здійснення коригування митної вартості у всіх рішеннях митний орган зазначив наступні обставини.

Наявний у електронному виді прайс-лист виданий не виробником товару, а стороною зовнішньоекономічного договору (контракту) В.А.Т. (GLP) Limited Великобританія. За даними, що заявляє декларант у ДМВ сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою, перевірити документально про відсутність впливу взаємозв'язку на ціну не є можливим. Також даний прайс-лист не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах, таких як декларація країни відправлення, інвойс, додаток до контракту та митній декларації.

Наявна у електронному виді декларація відправника не містить всіх складових митної вартості відповідно до заявлених декларантом умов поставки.

Наявний у електронному виді експертний висновок від 19.01.2015 № ПК-7 ґрунтується виключно на даних прайс-листа, а тому не дає змоги в повній мірі проаналізувати ціноутворення товарів, що імпортуються на митну територію України щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів та перевірити достовірність заявленої митної вартості товарів. Даний висновок не містить посилань щодо використаних джерел отримання інформації, включаючи і джерела Інтернет ресурсів, вартісних показників сировинних матеріалів, виробничих витрат та інших вартісних складових на задекларований повар.

Також даний висновок не містить інформації щодо календарного року виготовлення тютюнової сировини, ступеня обробки та повної назви товару, що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію однойменних партій товару в інших, поданих до митного оформлення документах. Зазначений висновок взяти до уваги при прийнятті рішення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) неможливо, оскільки перевірити достовірність цінової інформації у цьому висновку не має можливості.

Надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та не дають можливості відповідно до вимог частини дев'ятої статті 58 МК України, здійснити розрахунки на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Таким чином, зазначені документи не можуть бути прийняті для підтвердження заявленої митної вартості, і даними, що заявляє декларант у ДМВ, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) пов'язані між собою. Відповідно до вимог частини вісімнадцятої статті 58 МК України декларантом не показано, що митна вартість оцінюваних товарів є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

Відсутність даного порівняння робить неможливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між пов'язаними особами.

Також судами попередніх інстанцій установлено, що з огляду на суперечність поданих декларантом документів та наявністю інформації щодо іншої ціни на товар, у Митниці були підстави для сумніву в правильності митної оцінки товару. За таких обставин митний орган провів процедуру консультацій та проінформував позивача про неможливість визначити митну вартість за ціною договору з наданих товариством документів.

Оскільки декларантом в порушення вимог частини двадцять першої статті 58 МК України документально не підтверджено вартісні показники складових митної вартості, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовано.

Митним постом «Прилуки» Чернігівської митниці було складено картки відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № 102040000/2015/05266, № 102040000/2015/05269, № 102040000/2015/05276, № 102040000/2015/05277, № 102040000/2015/05284, № 102040000/2015/05285, № 102040000/2015/05286.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності оспорюваних рішень та карток відмови відповідача. Водночас позивачем не вжито жодних заходів щодо доведення митному органу наявності або відсутність впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару, а саме не надано інформації, яка могла б бути використана для порівняння відповідно до частини вісімнадцятої статті 58 МК України. Таким чином, суди встановили, що митний орган мав обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, однак декларант всупереч положенням частини четвертої статті 53 МК України на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у другій і третій частинах цієї статті, не подав. При цьому відсутність можливості дослідження впливу існуючого взаємозв'язку між продавцем і покупцем на заявлену декларантом митну вартість робить не можливим застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) при продажу товарів між пов'язаними особами.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із статтею 52 вказаного Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною другою статті 52 МК України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч. 5 і ч. 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Тобто, частиною 3 статті 53 МК України встановлено обов'язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз наведених норми свідчить, що декларант наданими до митного оформлення документами повинен підтвердити числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок такої. Даний обов'язок декларанта кореспондується із повноваженнями митного органу щодо перевірки (митного контролю) числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Положення статті 54 МК України визначають, що контроль правильності визначення митної вартості здійснюється митним органом шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положенням частини четвертої статті 53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Порядок підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів за першим (основним) методом визначено положеннями статті 58 МК України.

Відповідно до частин дванадцять, тринадцять статті 58 МК України той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Згідно з приписами частин чотирнадцятої і п'ятнадцятої статті 58 МК України у разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів. Декларант має право відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв'язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Крім того, за наявності таких обґрунтувань та підстав вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість сумнівів, як передбачено частиною четвертою статті 53 МК України, орган доходів і зборів, має витребувати у декларанта додаткові документи, передбачені цим пунктом для підтвердження чи спростування такого впливу.

При цьому слід зазначити, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною третьою статті 53 МК України орган доходів і зборів витребує додаткові документи, зокрема, якщо подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Як установлено судами попередніх інстанцій, через те, що продавець і покупець (позивач) є пов'язаними особами, у митного органу виник обґрунтований сумнів у правильності визначення митної вартості декларантом. У зв'язку з викладеним відповідач обґрунтовано витребував у позивача додатково прайс-листи виробника товару, що передбачено частиною третьою статті 53 МК України, з метою дослідження формування ціни ввезеного товару. Вказаних документів декларант не надав.

Частиною вісімнадцятою статті 58 МК України передбачено, що при продажу товарів між пов'язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижченаведених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: вартість операції при продажу непов'язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 62 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості); митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 63 Митного кодексу України (метод визначення митної вартості на основі додавання вартості).

При цьому, відповідно до частини двадцятої статті 58 МК України порівняння з вартістю операцій, зазначених у пунктах 1-3 ч. 18 ст. 58 Митного кодексу України, здійснюється за ініціативою декларанта або уповноваженої ним особи.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивачем при декларуванні товару не було надано митному органу документального підтвердження наявності або відсутності впливу взаємозв'язку сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) на ціну спірного товару. Також не було надано і передбачених викладеними положеннями МК України додаткових документів для підтвердження числових значень заявленої митної вартості товару, зокрема прайс-листи виробника товару.

Відповідно до частини шостої 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком судів попередніх інстанцій щодо правомірності застосування позивачем шостого резервного методу визначення митної вартості товару, за встановленого факту ненадання позивачем додаткових документів, які б підтверджували повні відомості щодо складових митної вартості товарів, реалізованих між пов'язаними особами, а також те, що ці відносини не вплинули на заявлену ціну товарів.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права, установленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «А/Е тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» відхилити.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель