Справа № 216/3044/16-а
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/3044/16-а
номер провадження 2-а/216/71/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бутенко М.В.,

при секретарі Криловій К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності, яка полягає у не поновленні виплати пенсії, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернувся з позовом до ОСОБА_3 центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому просить: визнати бездіяльність ОСОБА_3 центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області, яка полягає у не поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року, призначеної 8 жовтня 2001 року за Законом України «Про прокуратуру». Стягнути з ОСОБА_3 центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 невиплачену пенсію за період за червень 2015 року грудень 2015 року включно, призначену 8 жовтня 2001 року за Законом України «Про прокуратуру» - у сумі у сумі 79286 грн. 02 коп. Допустити до негайного виконання постанову суду у межах стягнення пенсії за один місяць, в сумі 10040 грн. 86 коп. Вирішити питання про допуск постанови до негайного виконання в частині стягнення всієї суми пенсії у сумі 79286 грн. 02 коп. Присудити з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову наводить наступне. З 8 жовтня 2001 року позивач отримував пенсію згідно з Законом України «Про прокуратуру», працє на посада судді з 2002 року, працював на цій посаді станом на червень-грудень 2015 року і працє на даний час.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-8, згідно якого тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону «Про прокуратуру» у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Оскільки позивач працює на посаді судді, пенсія йому не виплачується з 1 квітня 2015 року. На момент припинення виплати пенсії її розмір дорівнював 10040 грн. 86 коп.

Відповідно до п.5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону №213-8, у разі не прийняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 1 червня 2015 року відповідний Закон передбачений пунктом пятим розділу III «Прикінцевих положень» Закону України № 213, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був.

Дії відповідача стосовно невиплати мені пенсії за період з 1 квітня 2015 року по 1 червня 2015 року, позивач на даний час не оспорє.

Починаючи з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, з 1 червня 2015 року перестали існувати обставини, які в силу абзацу 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перешкоджали позивачу отримувати призначену пенсію, а тому з 1 червня 2015 року належало поновити виплату позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні позивач, підтримав свій позов, просив його задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, представив суду письмові заперечення та надав суду пояснення аналогічні викладеним у запереченнях, просив в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши по пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши з точки зору достатності та взаємозв'язку безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджених доказів, суд вважає встановленими наступні обставини. При цьому, суд керується вимогами ст.71 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Як передбачено ст. 22 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, при прийнятті нових законів, якими внесені зміни до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, позивач ОСОБА_1, з 8 жовтня 2001 року отримував пенсію згідно з Законом України «Про прокуратуру», працює на посада судді з 2002 року, працював на цій посаді станом на червень-грудень 2015 року, продовжує працювати на теперішній час. Вказані обставини підтверджуються копією довідки з місця роботи та копією трудової книжки, копією відповіді УПФУ від 30 травня 2016 року №П64-16.

З 1 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-8, згідно якого тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону «Про прокуратуру» у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів», пенсія, призначена відповідно до цієї статті, не виплачується.

Оскільки позивач працює на посаді судді, пенсія йому не виплачується з 1 квітня 2015 року. На момент припинення виплати пенсії її розмір дорівнював 10040 грн. 86 коп. Ці обставини підтверджуються копіями відповідей УПФУ від 30 травня 2016 року №П65-16 та № П64-16 з повідомленням.

Відповідно до п.5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону №213-8, у разі не прийняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

До 1 червня 2015 року відповідний Закон передбачений пунктом пятим розділу III «Прикінцевих положень» Закону України № 213, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був.

Починаючи з 1 червня 2015 року були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів".

Таким чином, з 1 червня 2015 року перестали існувати обставини, які в силу абзацу 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перешкоджали мені отримувати призначену пенсію, а тому з 1 червня 2015 року належало поновити позивачу пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ст.10 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 87 цього ж Закону України, нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням

за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що

призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В рішенні Конституційного суду України від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 по справі №1-8/2016, оприлюдненого 10 червня 2016 року, визнані неконституційними положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-8.

Як передбачено ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Обставини, які викликали необхідність поновлення виплати позивачу пенсії передбачені Законом, тому позивач не повинен був повідомляти Управління Пенсійного фонду. Тобто, з 1 червня 2015 року позивачу повинна була здійснюватися виплата пенсії, але відповідач виплату пенсії не поновив.

Враховуючи викладене, УПФУ допустило бездіяльність, яка порушує право позивача на отримання пенсії, сума не виплаченої пенсії за червень-грудень 2015 року складає 79 286 грн. 02 коп. (10 040 грн. 86 коп. х 7 місяців).

Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій у межах стягнень за один місяць.

Відповідно ст. 256 ч.2 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь в справі або за власної ініціативи, зазначаючи це в постанові, звернути до негайного виконання постанову про присудження суми боргу платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Зважаючи на те, що порушення права позивача на отримання пенсії триває значний час, розмір невиплаченої з вини УПФУ пенсії є достатньо великим, що в даний час постійно збільшуються витрати на оплату комунальних платежів, що позивач є ветераном військової служби, суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в частині стягнення всієї суми невиплаченої пенсії.

Таким чином, на думку суду, заперечення відповідача про те, що дії з відмови в перерахунку раніш призначено пенсії суперечать наведеним вище вимогам закону, а тому, суд відкидає доводи відповідача, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, і вважає, що суб'єкт владних повноважень не доказав правомірності оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 94 КАС України, належить присудити на користь позивача усі здійснені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 792,86 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ОСОБА_3 центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 19, 22, 64 Конституції України, ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру», Рішенням Конституційного суду України №4-рп/2016 від 8 червня 2016 року по справі №1-8/2016,ст. ст. 6, 10, 86, 94, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність ОСОБА_3 центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області, яка полягає у не поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 з 1 червня 2015 року, призначеної 8 жовтня 2001 року за Законом України «Про прокуратуру».

Стягнути з ОСОБА_3 центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 невиплачену пенсію за період за червень 2015 року грудень 2015 року включно, призначену 8 жовтня 2001 року за Законом України «Про прокуратуру» - у сумі у сумі 79 286 грн. 02 коп.

Допустити до негайного виконання постанову суду у межах стягнення пенсії за один місяць, в сумі 10 040 грн. 86 коп.

Допустити до негайного виконання постанову суду частині стягнення всієї суми пенсії у сумі 79286 грн. 02 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрати по сплаті судового збору в сумі 792 грн. 86 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ОСОБА_3 північного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Бутенко М.В.