Справа № 826/11460/16
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2016-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва – Шулежко В.П., розглянувши матеріали адміністративного позову та додані до нього документи Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІСІЕС Україна» про застосування арешту коштів на рахунку,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІСІЕС Україна» про застосування арешту коштів на рахунку.

Статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 КАС України.

Частиною третьою статті 106 КАС України встановлено, що до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Так, згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб’єктом владних повноважень складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII встановлено, що з 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у місячному розмірі 1 378,00 грн.

Як встановлено судом, в порушення зазначеної норми, позивачем не додано до адміністративного позову доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, передбачених Законом України «Про судовий збір».

Водночас, в адміністративному позові позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на відсутність належного фінансування, що в свою чергу унеможливлює сплатити судовий збір.

Згідно з частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» також передбачена можливість звільнення від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони.

Аналіз вказаних нормативно-правових норм вказує на те, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов’язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, викладено у новій редакції статтю 5 Закону України «Про судовій збір», яка виключила органи доходів і зборів з числа осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Тобто, обов’язок сплати судового збору органи доходів і зборів з 01.09.2015 є прямою вимогою нової редакції Закону України «Про судовій збір».

При цьому, пунктом 2 Прикінцевих положень вказаного Закону передбачено Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Посилання позивача на відсутність коштів для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для відстрочення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд вважає твердження заявника необґрунтованими, оскільки до заявленого клопотання не додано жодного доказу на підтвердження зазначених обставин щодо важкого матеріального стану, що свідчили б про неможливість у здійсненні оплати судового збору.

При цьому, слід враховувати, що для відстрочення сплати судового збору заявником має бути надано докази, які б переконливо свідчили про наявність у нього виключних обставин, що обумовлюють відсутність можливості сплатити судовий збір на теперішній час. Водночас, відстрочення сплати судового збору не звільняє від такого обов'язку позивача у майбутньому, що, в свою чергу, позивачем не спростовано того, що він матиме відповідну фінансову спроможність для сплати судового збору в майбутньому.

Варто також зазначити, що обов'язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, як наслідок, про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Отже, позивачем не дотримані вимоги частини третьої статті 106 КАС України, оскільки не надано доказів, що підтверджують сплату ним судового збору.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені шляхом надання до суду доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначених чинним законодавством України.

Згідно з частиною другою статті 108 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись статтями 106, 108, 160, 165 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІСІЕС Україна» про застосування арешту коштів на рахунку про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Головного управління ДФС у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІСІЕС Україна» про застосування арешту коштів на рахунку - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня набрання законної сили даною ухвалою суду.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя В.П. Шулежко