Справа № 0870/10089/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року м. Київ К/800/49555/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Запорізької митниці Міндоходів на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року у справі №0870/10089/12 за позовом публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені А.М.Кузьміна» до Запорізької митниці про скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» імені А.М.Кузьміна» звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці, в якому просило суд: визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про визначення митної вартості за третім методом №112030000/2012/000141/2 від 26.04.2012 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00324 від 16.03.2012 за ВМД №112030000/2012/012401; визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про визначення митної вартості за шостим методом №112030000/2012/000145/1 від 27.04.2012 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00331 від 27.04.2012 за ВМД №112030000/2012/012599.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Запорізькою митницею протиправно, на підставі хибного висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів, що призвело до заподіяння позивачеві збитків у вигляді надмірно сплачених митних платежів.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за третім методом №112030000/2012/000141/2 від 26.04.2012 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00324 від 26.04.2012 за ВМД №112030000/2012/012401; визнано протиправними та скасовано рішення Запорізької митниці про визначення митної вартості за шостим методом №112030000/2012/000145/1 від 27.04.2012 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00331 від 27.04.2012 за ВМД №112030000/2012/012599; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У поданій касаційній скарзі Запорізька митниця із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.05.2011 позивачем укладено з Фірмою «ІNTERCOMMODITIES» контракт купівлі-продажу №13110681, згідно з яким позивач купує феросплави, кількість, якість, ціна, вартість, строки та умови поставки якого визначаються у Специфікаціях, долучених до цього Контракту та які є невід'ємною його частиною.

Відповідно до Специфікації №137 від 04.04.2012 ПАТ «Дніпроспецсталь» придбавав: продукцію - феровольфрам Ferro Tungsten; хімічний склад - W-70% мін. / min content; кількість МТ - W 7,00 FeW 10,0; вартість 1МТ W у сплаві, USD - 53.182,50; вартість у валюті платежу, USD - 372.277,50.

Відповідно до Специфікації №138 від 11.04.2012 ПАТ «Дніпроспецсталь» придбавав: продукцію - феромолібден Ferro Molybdenum; хімічний склад - Мо 55-75%; фракція - 10-50 90% min.; кількість МТ - FeMo 20.000 Мо (зміст 70,00%) 14.000; вартість 1МТ Мо у сплаві, USD - 36.412,34; вартість у валюті платежу, USD - 509.772,76.

Для проведення митного оформлення поставленого товару: феровольфраму позивачем до Запорізької митниці 25.04.2012 подана вантажна митна декларація №112030000/2012/012401 (форма МД-2).

У графі 43 зазначеної ВМД позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, передбачений ст.ст.266, 267 Митного кодексу України.

При поданні зазначеної ВМД позивачем надано: контракт купівлі-продажу №13110681 від 11.05.2011, специфікація №137 від 04.04.2012, інвойс/рахунок №TU-12-005 dd. 10.04.2012, лист Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 20.04.2012 за вих.№9/265, витяг із сайту www.metal-pаges.com, комерційна пропозиція від 05.04.2012, Акт експертизи №/1, контракт №2012-13 ІС/ТАL, інвойс/рахунок №154/R/143, товарну накладну №775 від 05.04.2012 та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також, разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф.ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 Митного кодексу України, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Запорізькою митницею від декларанта додатково витребувано: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; витяг з сайту www.metal-pages.com з 01.07.2011-31.12.3011; сертифікат про походження товару; відповідну бухгалтерську документацію; копії первинних бухгалтерських документів згідно з якими товар було знято з обліку/балансу, випущено зі складу, видаткові накладні тощо; інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів за власним бажанням декларанта.

На вимогу митного органу згідно п.11 «Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1766, позивач надав відповідачу витяг із сайту Metal Pages за період 01.07.2012 - 31.12.2012 та письмові обґрунтування неможливості надати інші документи.

13.04.2012 митним органом прийнято Рішення про визначення митної вартості товару №112030000/2012/000141/2 за третім методом.

У графі 33 вказаного Рішення про визначення митної вартості товару №112030000/2012/000141/2 від 26.04.2012 як обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено наступне: «Відмова від подання додаткових документів згідно п.11, 14 ПКМУ від 20.12.2006р. №1766. Метод №1 неможливо застосувати в зв'язку із відмовою декларанта надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Метод №2 не застосований в зв'язку із невідповідністю (відмінністю) певних фізичних характеристик (ст.268 МКУ). З декларантом проведено консультацію, за результатами якої прийнято рішення щодо коригування митної вартості за методом №3 згідно ст.269 МКУ. При визначенні митної вартості застосована наявна у митного органу інформація про вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продаються на експорт в Україну і час експорту є максимально наближеним до нього. ВМД №112030000/2011/035939 від 30.11.2011».

Також, у зв'язку з винесенням рішення про визначення митної вартості товару відповідачем виставлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00324, відповідно до якої в якості вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення чи пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України, вказано на необхідність подання нової ВМД за митною вартістю згідно Рішення про визначення митної вартості №112030000/2012/000141/2 від 02.04.2012 з урахуванням положень ст.264 МК України, п.16 Постанови КМ України від 20 грудня 2006р. №1766.

Для проведення митного оформлення іншої партії товару: феромолібдену, позивачем до Запорізької митниці 27.04.2012 подана вантажна митна декларація №112030000/2012/012599 (форма МД-2).

У графі 43 зазначеної ВМД позивачем зазначено основний метод (перший) визначення митної вартості за ціною угоди, передбачений ст.ст.266, 267 Митного кодексу України.

При поданні зазначеної ВМД позивачем додано: контракт купівлі-продажу №13110681 від 11.05.2011, специфікація №138 від 11.04.2012, інвойс/рахунок №МО-12-014 dd. 11.04.2012, лист Державного підприємства «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» від 20.04.2012 за вих.№9/279, витяг із сайту www.metal-pаges.com, комерційна пропозиція від 04.04.2012, контракт №01-2012-ІС/АВВ від 05.01.2012, інвойс/рахунок №0319/10.04.12 та інші документи, про що свідчить їх декларування (гр.44 ВМД та доповнення до декларації ф.МД-6).

Також, разом з ВМД позивачем була подана декларація митної вартості товару ф.ДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена позивачем згідно зі ст.ст. 266, 267 Митного кодексу України, тобто - за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

Запорізькою митницею від декларанта додатково витребувано: сертифікат про походження товару; відповідну бухгалтерську документацію; копії первинних бухгалтерських документів згідно з якими товар було знято з обліку/балансу, випущено зі складу, видаткові накладні тощо; інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів за власним бажанням декларанта.

Позивачем відповідачу надано: Службову записку №121-414 від 27.04.2012 начальника ВЗОМ Бабура Ю.П. на адресу заступника комерційного директора по МТЗ Ковалевського С.В., в якій зазначено наступне: «На вимогу митного органу згідно ПКМУ 1766 від 20.12.2006 щодо поставки феромолібдену (фірма-постачальник - «ІNTERCOMMODITIES ») по рахунку МО-12-014 від 11.04.2012 повідомляємо, що: - Сертифікат про походження товару не надавався, оскільки його надання продавцем покупцеві не передбачено контрактом; - Бухгалтерська документація про зняття товару зі складу або інша облікова документація є документом виключно для здійснення обліку ТМЦ та не відноситься до документів, на підставі яких провадяться розрахунки та обчислюється митна вартість. - Відповідно до п.9 Постанови КМУ №1766 така бухгалтерська документація ЗА НАЯВНОСТІ подається декларантом, якщо продавець та покупець пов'язані між собою. В даному випадку пов'язаність відсутня, що підтверджується наданими документами. - У розумінні п.11 постанови КМУ №1766 серед додаткових документів на увазі маються бухгалтерські документи, які повинні підтверджувати митну вартість, та які МОЖУТЬ надаватися декларантом. - В якості інших документів було надано витяг з Metal Pages, комерційна пропозиція, а також висновок з Держзовнішінформ …».

27.04.2012 митним органом прийнято Рішення про визначення митної вартості товару №112030000/2012/000145/1 за шостим методом.

У графі 33 вказаного Рішення про визначення митної вартості товару №112030000/2012/000145/1 від 27.04.2012 як обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, зазначено наступне: «Відмова від подання додаткових документів згідно п.11, 14 ПКМУ від 20.12.2006 №1766. Метод №1 неможливо застосувати в зв'язку із відмовою декларанта надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. З декларантом проведено консультацію, за результатами якої прийнято рішення про неможливість використання методів №2,3 в зв'язку з невідповідністю умов статей 268, 269 МКУ. При визначенні митної вартості застосована наявна у митного органу інформація щодо вартості товару. Застосовано метод №6 у відповідності з вимогами статті 273 МКУ. ВМД №112030000/2012/011591 від 18.04.2012».

Також, у зв'язку з прийняттям рішення про визначення митної вартості, відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №112030000/2/00331, в якій в якості вимог, що виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення чи пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України, вказано на необхідність подання нової ВМД за митною вартістю згідно Рішення про визначення митної вартості №112003000/2012/000145/1 від 27.04.12, з урахуванням положень ст.264 МК України, п.16 Постанови КМ України від 20 грудня 2006р. №1766 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності рішень про визначення митної вартості товару та карток відмови як таких, що прийнято без обґрунтування причин неможливості застосування першого методу визначення митної вартості.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 266 Митного кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до статті 267 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; 4) покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з положеннями частини першої статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За змістом статті 265 Митного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 №339, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України, у тому числі шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, а також порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Відповідно до пункту 10 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1766, декларант має право на доведення у передбачений законодавством строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів.

Згідно з пунктами 11, 14 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1766, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товарів визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач витребував у позивача додаткові документи, перелік яких наведений в пункті 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 №1766, але при цьому такі вимоги відповідача пред'явлені позивачу без врахування обставин та правовідносин, що фактично склались між позивачем та його контрагентом і стосувались в більшому тих документів, яких у позивача бути не могло.

Відсутність чіткої вказівки на обставини, які відповідні документи мають підтвердити, позбавили декларанта можливості довести митному органу правильність визначення ним митної вартості товарів за ціною угоди, що імпортується, у спосіб, визначений Порядком №1766.

Судами попередніх інстанцій в обґрунтування судових рішень зазначено про надання позивачем всіх необхідних законодавчо встановлених документів для підтвердження митної вартості товару за першим методом її визначення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на недоведеність з боку митного органу неможливості визначення митної вартості за ціною договору на підставі документів, поданих декларантом, а також витребовування митним органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо недоведеності з боку митного органу виникнення у нього обґрунтованого сумніву щодо достовірності даних, наданих позивачем на підтвердження заявленої митної вартості.

Судами попередніх інстанцій не встановлено та митним органом не обґрунтовано об'єктивної неможливості визначити митну вартість імпортованого товару за ціною угоди на підставі документів, наданих позивачем.

Судами попередніх інстанцій також не встановлено та митним органом не обґрунтовано наявність таких даних, наданих декларантом на підтвердження митної вартості товару, які б не відповідали критерію об'єктивності або ж таких, що не піддавались обчисленню чи не були документально підтверджені.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності оскаржуваних рішень про визначення митної вартості та винесених на підставі них карток відмови, як таких, , що прийнято без обґрунтування причини неможливості застосування першого методу визначення митної вартості, у зв'язку з чим вказує на обґрунтованість позиції судів щодо наявності підстав для задоволення позову у вказаній частині.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального чи процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Запорізької митниці відхилити, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: