Справа № 345/1575/15-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2016 р. м. Київ К/800/17102/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Конюшка К.В.

суддів: Гончар Л.Я., Чалого С.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Перегінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2016 року

у справі № 345/1575/15-а

за позовом Перегінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату

до Калуської об'єднаної державної фінансової інспекції Івано-Франківської області

про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року Перегінська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат (далі - Школа-інтернат) звернулась до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Калуської об'єднаної державної фінансової інспекції Івано-Франківської області (далі - Калуська ОДФІ) про визнання неправомірними дій посадових осіб відповідача при проведенні позапланової виїзної ревізії з 10.02.2015 до 26.02.2015 окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.10.2010 до 21.12.2014, скасування акта позапланової виїзної ревізії від 04.03.2015 №803-21/3.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.06.2015 справу передано за підсудністю на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.

07.07.2015 позивачем змінено другу позовну вимогу, якою він просив зобов'язати відповідача утриматися від вчинення будь-яких дій щодо реалізації результатів позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2010 до 21.12.2014.

Позовні вимоги мотивовані серед іншого тим, що проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2010 до 21.12.2014 відповідачем здійснено за межами його повноважень, оскільки дозвіл на проведення вказаної ревізії ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області надано Державній фінансовій інспекції в Івано-Франківській області, а не відповідачу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.09.2015 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Калуської об'єднаної державної фінансової інспекції Івано-Франківської області в частині зазначення у направленні від 10.02.2015 № 13 ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2015 №350/312/15-к, як підстави для продовження строку на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Перегінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2016 рішення суду першої інстанції в частині задоволеного позову скасовано та прийнято в цій частині нове - про відмову у позові.

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Школа-інтернат оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій з мотивів порушення цими судами норм матеріального та процесуального права, прийняти нове рішення - про задоволення позову.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, установленому пунктом 1 частини першої статті 222 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Згідно з частиною другою статті 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і правильність застосування судами норм процесуального права, судова колегія дійшла висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як установлено судами попередніх інстанцій, 04.02.2015 ухвалою судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області за наслідками розгляду клопотання слідчого слідчого відділу Рожнятівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні надано дозвіл Державній фінансовій інспекції в Івано-Франківській області на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2010 до 31.12.2014. Термін проведення ревізії встановлено з 09 до 19 лютого 2015 року.

05.02.2015 постановою слідчого у кримінальному провадженні призначено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача.

10.02.2015 згідно з направленням № 13 посадовими особами відповідача розпочато проведення ревізії Школи-інтернату.

Ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду від 19.02.2015 Державній фінансовій інспекції в Івано-Франківській області надано дозвіл на продовження терміну проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача і встановлено його до 03.03.2015.

При постановлені вказаної ухвали допущено описку та помилково зазначено продовження перевірки до 03.03.2015, тобто протягом п'яти робочих днів, замість терміну з 20.02.2015 року до 26.02.2015. Вказану описку виправлено ухвалою судді Рожнятівського районного суду від 23.02.2015.

Відповідачем у направленні від 10.02.2015 №13 зазначено терміни продовження ревізії та вказано ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2015 №350/312/15-к, як підставу для продовження строку на проведення позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Школи-інтернату.

26.02.2015 відповідачем завершено проведення ревізії позивача та 04.03.2015 складено акт проведеної ревізії № 830-21/3.

Приймаючи рішення в частині задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що ухвала Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 23.02.2015 відповідно до статті 379 Кримінального процесуального кодексу України не регулює питання продовження термінів ревізії позивача, а є процесуальним документом, яким виправлено допущену в постановленому судовому рішенні описку, а тому ухвала Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 23.02.2015 №350/312/15-к не може бути підставою для продовження термінів ревізії, її зазначення відповідачем в направленні від 10.02.2015 №13, як такої підстави, є протиправним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції у зазначеній частині задоволеного позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що посилання відповідача у направленні № 13 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 23.02.2015, якою правильно зазначено терміни продовження перевірки не є протиправною дією і така не потягла за собою незаконності перевірки. Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, про які Школа-інтернат не просила у своєму позові.

Водночас, приймаючи рішення в частині відмови у позові, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з правомірності проведення ревізії діяльності позивача саме Калуською ОДФІ на підставі відповідних судових рішень.

Надаючи правову оцінку рішенням судів попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 27 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі - Порядок № 550) за зверненням правоохоронного органу контролюючі органи в межах своєї компетенції проводять планові та позапланові виїзні ревізії за місцезнаходженням об'єкта контролю.

Згідно з пунктом 29 Порядку № 550 позапланова виїзна ревізія об'єкта контролю за зверненням правоохоронного органу проводиться у разі надання ним: клопотання слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії та ухвали суду про дозвіл на її проведення, в якому зазначаються підстави проведення, дати її початку та закінчення, а також номер кримінального провадження, орган, що здійснює досудове розслідування, дата та підстави повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (для ревізії суб'єкта господарської діяльності, не віднесеного Законом до підконтрольних установ); постанови слідчого або прокурора про призначення позапланової виїзної ревізії, винесеної після повідомлення посадовій особі підконтрольної установи, що ревізується, про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення; інформації про факти, що свідчать про порушення об'єктом контролю - підконтрольною установою законів, та рішення суду про дозвіл на проведення ревізії, в якому зазначаються підстави проведення, дати початку та закінчення.

Як установлено судами попередніх інстанцій, наказом Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 14.10.2014 № 80 затверджено Положення про Калуську об'єднану державну фінансову інспекцію Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області.

Згідно з приписами вказаного Положення відповідач є структурним підрозділом Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області (пункт 1), має печатку із своїм найменуванням, штампи та відповідні бланки (пункт 13) та у своїй діяльності керується, в тому числі, наказами і дорученнями керівництва Державної фінансової інспекції України та Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області (пункт 2).

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що на підставі ухвали судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2015 про надання ДФІ в Івано-Франківській області дозволу на проведення ревізії позивача та постанови слідчого у кримінальному провадженні від 05.02.2015 про призначення позапланової виїзної ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача Калуська ОДФІ як структурний підрозділ ДФІ в Івано-Франківській області могла здійснювати таку ревізію за наявності відповідного доручення обласного територіального органу Держфінінспекції.

Водночас судом апеляційної інстанції установлено, що згідно з наказом Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 23.10.2015 №66 «Про введення в дію нової структури та штатного розпису Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області» Калуська об'єднана державна фінансова інспекція ліквідована.

Тобто, на час прийняття судом апеляційної інстанції рішення по суті спору Калуська об'єднана державна фінансова інспекція як юридична особа не існувала і не могла бути відповідачем у цій справі.

Крім того, пунктом 31 Порядку № 550 передбачено, що для проведення ревізії за зверненням правоохоронного органу складається відповідно до компетенції контролюючого органу на підставі питань, що містяться у зверненні, постанові слідчого або прокурора, рішенні суду, програма ревізії, яка письмово погоджується з правоохоронним органом.

За твердженням касатора, у цьому випадку програма ревізії з правоохоронним органом письмово не погоджувалась.

На вказані обставини суди попередніх інстанцій не звернули уваги та не надали їм належної правової оцінки, що потягло за собою прийняття передчасних рішень.

Згідно з частиною першою статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові акти названим вимогам процесуального закону відповідають не в повній мірі у зв'язку з наступним.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до частин четвертої та п'ятої статті 11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Ураховуючи вказані положення правових норм адміністративного судочинства стосовно принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі та належності доказів, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу на те, що під час розгляду і вирішення цього спору по суті суд першої інстанції необхідно вирішити питання щодо правонаступництва відповідача - Калуської ОДФІ у цій справі, з'ясувати наявність передбачених чинним на час виникнення спірних відносин законодавством підстав для проведення ревізії діяльності позивача саме Калуською ОДФІ, а також дотримання відповідачем процедури проведення перевірки відповідно до положень Порядку № 550, зокрема в частині письмового погодження програми ревізії з відповідним правоохоронним органом.

З огляду на викладене доводи касаційної скарги у певній мірі заслуговують на увагу, у зв'язку з чим наявні підстави для її часткового задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 220 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій під час прийняття рішень по суті спору у цій справі було порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Перегінської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2016 року в цій справі скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України у строк та у порядку, визначеними статтями 237- 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом помічник судді М.Р. Мергель