Справа № 813/2141/16
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

09 серпня 2016 року № 813/2141/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої - судді Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання Богаченка В.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання про забезпечення позову у справі № 813/2141/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області з вимогою зобов'язати Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області видати ОСОБА_1 посвідку на тимчасове місце проживання в України.

02.08.2016 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Державної міграційної служби у Львівській області вчиняти будь - які дії щодо ОСОБА_1 щодо видворення його за межі території України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що у разі прийняття рішення ГУ ДМС України у Львівській області про видворення за межі території України позивача, це створить для нього та для підприємства, співзасновником та заступником директора якого він є, негативні наслідки. Так, обов'язків позивача входить робота з клієнтами (підписання договорів, залучення нових клієнтів), просування продукції на ринку України, яку виготовляє підприємство. У разі подальшого задоволення позовних вимог у даній справі, позивач змушений буде докласти значних зусиль для поновлення своїх порушених прав та значних матеріальних витрат для відновлення власного бізнесу. Крім того, очевидними є ознаки протиправності рішення відповідача щодо відмови у наданні посвідки на тимчасове місце проживання в Україні. У зв'язку з наведеним, позивач вважає, що захист його прав, свобод та законних інтересів є неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні позивач та його представник вимоги, що викладені у клопотанні про забезпечення позову підтримали повністю, просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причин неявки та відношення до поданого клопотання не подав. Належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується його особистим підписом в судовій розписці від 27.07.2016 року.

Заслухавши думку позивача та представника позивача, розглянувши подане клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, вказані на обґрунтування клопотання, суд дійшов висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суддя зазначає, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У відповідності до ч. 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Згідно ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову, суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах:

1) зупинення дії рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються;

2) заборони вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

З аналізу даної норми права вбачаються чотири окремі підстави для забезпечення позову:

- очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення правам та інтересам позивача;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів;

- якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Зокрема, необхідно буде звертатися до суду, визнавати недійсними договори чи рішення, вилучати майно, тощо;

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

Як вбачається із заявленого клопотання, необхідність його задоволення мотивоване наявністю усіх вищевказаних підстав.

Суд зазначає, що позивач в'їхав на територію України на законних підставах. 26.05.2016 року позивач отримав у Львівському обласному центрі зайнятості дозвіл на працевлаштування в ТзОВ "Торгівельна компанія Ембавуд Україна", співзасновником якого він є.

14.06.2016 року позивачем було подано до ГУ ДМС України у Львівській області заяву для отримання посвідки на тимчасове проживання.

Однак, вказана заява була повернення у зв'язку з неякісним оформленням справи.

З огляду на вказане суд зазначає, що механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання регулює Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 251 від 28 березня 2012 року (далі - Порядок).

Згідно п. 2 вказаного Порядку, заяви для оформлення посвідок подаються іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання.

Необхідний перелік документів, які слід долучати до заяви визначено у п. 3 цього ж Порядку.

Так, для оформлення посвідки на постійне проживання разом із заявою подаються:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред'явлення повертається), та його копія;

2) переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

3) копія рішення про надання дозволу на імміграцію;

4) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;

5) чотири фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері);

6) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі її наявності).

Пункт 17 вказаного Порядку визначає перелік підстав за наявності яких може бути винесено рішення про відмову у видачі посвідки іноземцеві та особі без громадянства.

Так, до них належить:

1) необхідності забезпечення національної безпеки або охорони громадського порядку;

2) необхідності охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні;

3) коли паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, підроблений, зіпсований або не відповідає встановленому зразку чи належить іншій особі;

4) подання завідомо неправдивих відомостей або підроблених документів;

5) коли виявлено факти невиконання ними рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або вони мають інші майнові зобов'язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи ті, що пов'язані з попереднім видворенням за межі України, у тому числі після закінчення строку заборони подальшого в'їзду в Україну (для осіб, що отримують посвідку на тимчасове проживання);

6) інших випадках, передбачених законами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було в повному обсязі дотримано порядку подання заяви та долучено усі необхідні документи.

У зв'язку з чим, суд не вбачає жодних правових підстав, які б надавали службовим особам відповідача право на повернення матеріалів справи позивача.

З огляду на вказане, суд зазначає про наявність очевидних ознак протиправності дій та рішення суб'єкта владних повноважень.

Крім того, як зазначив представник позивача, видворення позивача за межі території України створить для нього та для підприємства, співзасновником та заступником директора якого - ТзОВ "Торгівельна компанія Ембавуд Україна", - він є негативні наслідки.

Тому, видворення позивача за межі України призведе не лише до порушення його особистих прав, свобод та інтересів, але й унеможливить виконання ним своїх професійних обов'язків (робота з клієнтами, підписання договорів, просування продукції товариства на ринку України), що призведе до значних витрат для відновлення функціонування товариства.

Аналізуючи наведені обставини, суд погоджується із думкою представника позивача, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у даному випадку, буде мати наслідком збереження існуючого становища позивача до розгляду справи по суті.

При цьому, заходи забезпечення адміністративного позову саме шляхом заборони ГУ ДМС у Львівській області вчиняти будь - які дії, спрямовані на видворення ОСОБА_1 за межі України відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога представника позивача про заборону ГУ ДМС України у Львівській області вчиняти будь - які дії щодо ОСОБА_1 щодо видворення його за межі території України є обґрунтованою та такою, що відповідає положенням ст. 117 КАС України, тому підлягає задоволенню, оскільки це забезпечить баланс інтересів учасників спірних правовідносин.

Також суд зазначає, що розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, за наведених обставин та із врахуванням доводів та обсягу заявленого клопотання, а також беручи до уваги принцип співрозмірного вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про ймовірність порушення в майбутньому законних інтересів позивача, відновлення яких потребуватиме значних зусиль та витрат.

Тому заявлене клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 128, 117, 118, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - задовольнити повністю.

Заборонити Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області (, м. Львів, вул. Руданського, 2, 79005) вчиняти дії, спрямовані на видворення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Азербайджану, за межі території України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Копію даної ухвали надіслати Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області для негайного виконання та позивачу - для відома.

Згідно ч. 6 ст. 118 КАС України ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 11.08.2016 року.

Суддя Потабенко В.А.