Справа № 817/2691/13-а
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

817/2691/13-а

У Х В А Л А

Справа №817/2691/13-а

18 березня 2014 р. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Деталі Машини"

до

Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області ;

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Деталі Машини" з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

Ухвалою від 31.07.2013 року Рівненським окружним адміністративним судом відкрито провадження у адміністративній справі.

До початку судового розгляду представник позивача подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) заяву про забезпечення доказів, у якій повідомив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт", у володінні якого наявні необхідні докази, що мають значення для з’ясування всіх обставин справи та правильного вирішення справи, систематично ухиляється від надання останніх, ігноруючи неодноразові звернення позивача про надання запитуваних документів. Враховуючи необхідність подання відповідних документів суду та зважаючи на неможливість здобути зазначені докази самостійно, позивач, спираючись на норми статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до суду про забезпечення доказів та витребування судом необхідних документів у Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт".

В жовтні 2013 року згідно заяви представника позивача про забезпечення доказів у зв’язку з неможливістю самостійного їх подання, ухвалою від 07.10.2013 року судом витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" документи та інформацію, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи та ухвалення обґрунтованого та законного рішення.

- копію паспорта (іншої технічної документації) на екскаватор ЕКГ-5А, б/в;

- копії документів щодо поставки (перевезення) екскаватора ЕКГ-5А, б/в у липні-серпні 2011 року у смт. Томашгород Рокитнівського району Рівненської області (залізничні накладні, товарно-транспортні накладні тощо).

Зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" у разі відсутності витребуваних документів, повідомити суду причини з наданням письмових пояснень по даному факту.

Розгляд адміністративної справи було зупинено до отримання витребуваних судом документів.

Під час перевірки судом адміністративної справи, по якій зупинено провадження, суд встановив, що ухвалу про забезпечення доказів від 07.10.2013 було отримано представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" – Тучківською 15.10.2013 року (про що міститься відмітка з підписом), однак, будь яких заяв, клопотань чи витребуваних судом доказів станом на березень місяць 2014 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" до суду не надходило.

Відтак, за відсутністю необхідних доказів у справі, у суду створюються перешкоди для подальшого судового розгляду адміністративної справи. Оскільки, саме зазначені документи стали необхідним доказом для правильного та обґрунтованого вирішення адміністративної справи, провадження по ній було зупинено до отримання доказів чи відповідної інформації.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Тобто невчасне виконання ухвали суду тягне порушення строків розгляду та вирішення справи.

Відповідно до статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб’єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Але, при цьому зазначена стаття не визначає коло порушників, за якими суд здійснює непрямий контроль. Проте, виходячи із завдань адміністративного судочинства, можна стверджувати, що окрема ухвала є засобом реагування на порушення з боку суб ’єктів владних повноважень. Діяльність приватних осіб не повинна бути об’єктом оцінки з боку адміністративного суду.

При цьому слід звернути увагу, що суд має реагувати не тільки на ті порушення, які мають відношення до предмета спору, а й на ті, що виявляються ним під час розгляду процесуальних питань.

Статтею 382 Кримінального кодексу України передбачена відповідальність за умисне невиконання службовою особою вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" ухилилося від виконання ухвали суду, не надавши суду жодної необхідної інформації, проігнорувало надання такої інформації позивачу, що слугувало підставою для порушення строків розгляду справи, а тому суд вважає, що дії посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" підлягають перевірці у відповідності до Кримінального та Кримінально-процесуального Кодексу України про що було прийнято відповідну ухвалу суду від 18.03.2014 року та надіслано до Броварської міжрайонної прокуратури Київської області.

Однак, крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов’язки.

Так, під час судового засідання ще до початку подання позивачем суду клопотання про забезпечення доказів, суд зобов’язував представника позивача надати такі докази, але представник звернувся до суду з клопотанням про забезпечення таких доказів зв’язку з неможливістю їх отримання з власної ініціативи. Тобто, обов’язок за надання необхідних доказів судом було покладено саме на Товариство з обмеженою відповідальністю "Деталі Машини", а тому останній може виконати зобов’язання суду шляхом реалізації свого права на звернення з зазначеною ухвалою суду про забезпечення доказів саме до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт", та шляхом звернення до відповідних органів щодо вжиття заходів примусового виконання рішення в разі його невиконання або відмови у виконанні.

Однак, судом встановлено, що позивач будь-якої інформації щодо виконання або невиконання зазначеної ухвали суду не надавав, інформація щодо звернення позивача до примусового виконання рішення суду в матеріалах адміністративної справи відсутня. Тобто, будь-які дії щодо виконання ухали суду не вживались представником позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з критеріїв для визначення розумності строку є поведінка сторін (позивачів та відповідачів), приймаючи до уваги, що зацікавлена особа зобов’язана вчиняти дії, що її стосуються, лише належним чином, не вдаватися до маневрів, аби виграти час, та використовувати можливості, надані внутрішнім правом, щоб скоротити судовий розгляд.

Під час судового розгляду представник відповідача заперечував проти позову, як одну з підстав нарахування позивачу податкового зобов’язання вказував на відсутність витребуваних судом доказів і під час здійснення перевірки. Тобто, суд звертає увагу, що відповідач також мав можливість скористатися правом та обов’язком на реалізацію надання суду усіх доказів в підтвердження своїх заперечень.

Однак, ані від позивача, ані від відповідача жодної інформації чи додаткових доказів суду не надійшло.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач та відповідач проявляють бездіяльність щодо зобов’язання надати відповідні докази суду та бездіяльність щодо забезпечення контролю по виконанню вимог ухвали суду від 07.10.2013 року про забезпечення доказів та звернення до примусового її виконання тим самим спричиняють затягуванню розгляду справи та проявляють неповагу до Рівненського Окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 160, 165, 166 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

1. Зобов’язати позивача та відповідача надати суду відомості щодо виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноекспорт" рішення суду від 07.10.2013 року про забезпечення доказів.

2. Зобов’язати позивача та відповідача надати суду відомості щодо звернення про вжиття заходів з примусового виконання рішення суду від 07.10.2013 року про забезпечення доказів та повідомити про прийняте рішення за результатами такого звернення.

3. Надати суду витребувану інформацію до 31.03.2014 року.

4. Попередити позивача та відповідача, що в разі невиконання вимог ухвали суду та виявлення причин та умов, що сприяли порушенню закону, суд буде звернений до відповідного реагування у відповідності до вимог статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України та вимог статті 382 Кримінального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кравчук Т.О.

Згідно з оригіналом

Помічник судді Приходько О.Г.