Справа № 569/6758/16-а
Суддя: Першко О.О.
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/6758/16-а
П О С Т А Н О В А
І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И
11.08.2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Першко О.О.,

з участю секретаря Слободенюк В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Дем`яненко Л.П.

представника відповідача Корнійчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову вказує, що він у складі військової частини № НОМЕР_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 06 червня по 01 вересня 1986 року, безпосередньо виконував роботи в зоні відчуження. 18 липня 1991 року Рівненським міськвійськкоматом йому було видано посвідчення серії НОМЕР_2 учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, яке не було ним перереєстроване відповідно до постанови КМУ від 20 січня 1997 року №51. Рішенням Рівненського міського суду від 31 липня 2012 року був встановлений факт його безпосередньої роботи в зоні відчуження, однак ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року рішення скасовано, провадження у справі закрито. Постановою Рівненського міського суду від 03 листопада 2014 року, залишеною в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, був підтверджений факт його безпосередньої участі в зоні відчуження. Однак, незважаючи на його неодноразові звернення до відповідача, останній не визнає факту його безпосередньої участі в зоні відчуження, та відповідно не надає пільги, допомоги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В зв`язку з чим, просить суд дії та рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання йому пільг, допомог та компенсацій, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнати протиправними, зобов`язати відповідача надати йому вказані пільги, допомоги та компенсації.

Позивач та представник позивача Дем`яненко Л.П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві, просили їх задовольнити.

Представник Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради Корнійчук Н.І. в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав викладених в запереченнях, просила відмовити в задоволенні позову. Зокрема вказала, що Управління не може видати позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки подана ним архівна довідка №62480 від 27 квітня 2012 року підтверджує лише його факт перебування у складі військової частини № НОМЕР_1 , у період з 03.06-01.09.1986 року в смт. Гоща, з 05.06.1986р. 2 км на північ від с. Котов, а з 07.06.1986 року с. Давидки (зона гарантованого добровільного відселення), дози опромінення та дні виїзду до зони відчуження в архівній довідці не вказані. Інші підтвердження днів виїзду чи підтвердження підвищеної оплати праці (із зазначенням кількості днів та населеного пункту) у ОСОБА_1 відсутні. Постанова Рівненського міського суду від 03 листопада 2014 року не може бути взята до уваги, оскільки під час розгляду вказаної справи не вирішувалося питання про встановлення факту роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 28 квітня 2016 року позивач звертався до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради з приводу визнання недійсним посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році категорія 2 серія НОМЕР_3 , виданого йому 04.03.2013 року Рівненською обласною державної адміністрацією, та ненадання йому в зв`язку з цим пільг, компенсації, визначених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 11 травня 2016 року №Я-961/1 відповідач повідомив позивача, що на підставі рішення Рівненського міського суду від 31 липня 2012 року, яким було встановлено факт його безпосередньої роботи в зоні відчуження, Рівненської обласною державної адміністрацією 04 березня 2013 року йому було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС категорії 2А № НОМЕР_4 . Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2013 року рішення Рівненського міського суду від 31 липня 2012 року було скасовано, а провадження у справі закрито, тому факт безпосередньої роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження не підтверджений і тому підстав для назадня пільг, допомог та компенсації немає.

Як слідує з заперечень на позовну заяву та поданих до неї документів у зв`язку з набранням чинності ухвали апеляційного суду в Рівненській області від 10 червня 2013 року Управління звернулося до Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації стосовно вирішення питання про вилучення посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2А №28648 від 04.03.2013 року на ім`я ОСОБА_1 01 липня 2013 року Управлінням була одержана відповідь Департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації вих. №01-18-02/1001 від 26 червня 2013 року, яким була підтверджена необхідність припинити надання пільг, допомог та компенсацій громадянину ОСОБА_1 та запропонувати здати до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2А №228648 від 04.03.2013 року.

Разом з тим, як слідує з постанови Рівненського міського суду від 03 листопада 2014 року, яка залишена в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2015 року, в справі №569/11472/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії судом встановлено, що поданими позивачем доказами підтверджено факт його роботи у зоні відчуження у період з 06 червня по 01 вересня 1986 року.

За змістом дослідженого судом рішення вбачається, що ОСОБА_1 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2 № НОМЕР_4 . З військового квитка, виданого 12 травня 1980 року Дубнівським міським військовим комісаріатом Рівненської області, вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 06.06.1986 року по 01.09.1986 року. Довідкою в/ч НОМЕР_5 стверджується, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в 30 кілометровій зоні з 06.06.1986 року по 01.09.1986 року. Згідно з довідкою Орендного підприємства «Рівнезалізобетон» від 29.03.1993 року позивач був відряджений в 30-км зону в населений пункт "Чорнобиль" АЕС для ліквідації наслідків аварії з 06 червня по 1 вересня 1986 року і за 36 днів одержував підвищену оплату праці в 3-хкратному розмірі за участь в ліквідації наслідків аварії. Відповідно до архівної довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.04.2012 року №62480 по архівних документах військової частини № НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 03.06.86 року по 01.09.86 року. Фінансові документи в/ч НОМЕР_1 на зберігання в архів не надходили. В засіданні суду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що вони разом із позивачем брали участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 06.06.1986 року по 01.09.1986 року в складі військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, судом встановлено факт участі ОСОБА_1 у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в період з 06.06.1986 року по 01.09.1986 року у складі військової частини № НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляду інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так як, вказана обставина встановлена постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 03 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 10 червня 2015 року в справі №569/11472/14-а, вона не підлягає додатковому доказуванню.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Вказане рішення суду було надано позивачем відповідачу, що не заперечувалося у судовому засіданні сторонами, відповідно жодних підстав для відмови у наданні позивачу пільг, допомог та компенсацій, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у відповідача не було.

Відповідно статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право захищати у відповідних державних, судових органах свої законні інтереси.

Аналізуючи вказане, враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт безпосередньої роботи позивача у зоні відчуження, яке відповідач безпідставно не взяв до уваги, а тому позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно на нього розповсюджується дія Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому суд вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання пільг, допомог та компенсацій, які встановлені вказаним Законом.

Згідно ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, проте відповідачем на не надано суду жодних доказів, на підтвердження правомірності своїх дій та рішень щодо відмови у наданні позивачу пільг, допомог та компенсацій, які встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та спростування вимог позивача.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 11, 71, 94, 160, 162-163, 167, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання дій та рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії, рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 пільг, допомог та компенсацій, встановлених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради надати ОСОБА_1 пільги, допомоги та компенсації, згідно із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 12 серпня 2016 року.

Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко