Справа № 810/6034/15
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6034/15 Головуючий у 1-й інстанції: Василенко Г.Ю. Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 звернулась з позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.12.2015, рішення Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області № від 23.12.2015, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.12.2015.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу №312-П від 27.10.2015 року, направлення від 16 листопада 2015 року № 118, виданих Тетіївською ОДПІ та плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на 4 квартал 2015 року, відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово - господарської діяльності з питань дотримання суб'єктом господарської діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 норм законодавства повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, відповідно до затвердженого плану перевірки.

Під час проведення перевірки первинних фінансово-господарських документів відповідачем було виявлено дебіторську заборгованість ТОВ "САН транс" в сумі 50 775,27 грн. за надані позивачем послуги.

Відповідно до подорожніх листів наданих до перевірки позивачем виявлено, що до вартості витрат включено витрати на придбання дизельного пального для надання послуг вантажного перевезення ТОВ "Сан Транс" на суму 50 775,27 грн., проте дохід від наданих послуг станом на 31.12.2014 не отримувався, що підтверджує акт зведення взаєморозрахунків за 2014 рік.

Таким чином, при перевірці правильності визначення в податковій декларації № від 23.01.2015 про майновий стан та доходи вартість документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю, відповідач дійшов висновку, що до вартості витрат позивачем включались витрати, не пов'язані з одержанням доходу, у звітному податковому періоді, що потягнуло за собою зменшення суми витрат за 2014 рік на 50 775,27 грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 11.12.2015 №278/173/НОМЕР_3 про результати документальної планової виїзної перевірки фінансово - господарської діяльності з питань дотримання суб'єктом господарської діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 норм законодавства повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п. 177.2 ст. 177 Податкового Кодексу України, підприємцем занижено чистий дохід, який підлягає оподаткуванню на суму 50 775,27 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності, який підлягає сплаті до бюджету за 2014 р. в сумі 7 616,29 грн.

- ч. 6 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010 року, в результаті чого занижено єдиний внесок, за період, що перевірявся, на суму 20 048,01 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено оскаржувані рішення та донараховано грошові зобов'язання позивачу з податку на доходи фізичних осіб в сумі 9 520, 36 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2015), штрафні санкції з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 2004,80 грн. (рішення про застосування штрафних санкцій № від 23.12.2015), недоїмку по єдиному внеску в сумі 20 048,01 грн. (вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 23.12.2015).

Основним нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - Податковий кодекс України, ПК України).

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно до п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством; суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуг зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, фізична особа - підприємець на загальній системі оподаткування має право включити до складу витрат вартість використаних паливно-мастильних матеріалів після одержання доходу, який безпосередньо пов'язаний з понесеними витратами від здійснення підприємницької діяльності.

У зв'язку з дебіторською заборгованістю станом на 31.12.2015, яка виникла по взаєморозрахунках з ТОВ "САН транс" в сумі 50 775,27 грн., витрати пов'язані з наданням цих послуг ТОВ " САН транс" не можуть бути віднесені до вартості витрат у 2014 році.

Отже, у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок позивачем занижено чистий дохід, отриманий від здійснення підприємницької діяльності за 2014 рік в суму 50 775,27 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення винесені на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Чаку Є.В.

Файдюк В.В.