Справа № 826/18669/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 серпня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправною бездіяльність відповідача у зв'язку з не закінченням виконавчого провадження та не зняттю арешту з майна; зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області на стягнення із ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 40 336, 41 грн. на користь Міністерства оборони України; зобов'язання відповідача вчинити дії за наслідками закінчення виконавчого провадження, які передбачені ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 22 червня 2016 року адміністративний позов задовольнив частково, а саме визнав протиправною бездіяльність відповідача по не вчиненню виконавчих дій, визначених частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» по виконавчому провадженню № 43510932. В решті позовних вимог - відмовив.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного висновку суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2008 року по справі № 2а-278/08 було задоволено позов громадянина ОСОБА_4 та інших щодо визнання дій та бездіяльності незаконними та стягнення грошової компенсації вартості продовольчого пайка з Міністерства оборони України. На підставі даної постанови позивачу був виданий виконавчий лист та з рахунків Міністерства оборони України були безспірно стягнуті кошти.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2009 року по справі №22-а-28800/2008 року апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України про скасування постанови від 07.03.2008 року по справі №2а-278/08 було задоволено.

Міноборони України звернулося до суду з заявою про поворот виконання рішення суду від 07.03.2008 року по справі № 2а-278/08. Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.09.2010 року - заяву Міноборони України залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2011 року по справі №6а-13/10 апеляційну скаргу представника Міноборони України на ухвалу від 14.09.2010 року про поворот виконання рішення суду на постанову від 07.03.2008 року по справі № 2а-278/08 було задоволено та ухвалу від 14.09.2010 року по справі № 6а-13/10 - скасовано, допущено поворот виконання постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2008 року по справі № 2а-278/08.

Васильківським міськрайонним судом Київської області 09.04.2014 року видано Міністерству оборони України виконавчий лист по справі № 6а-13/10.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві 30.05.2014 року було відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_4 кошти у розмірі 40 336, 41 грн. та винесено постанову.

Крім того, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві 30.05.2014 р. винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

11.07.2014 року позивач подала Начальнику відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві заяву від 11.07.2014 р., в якій повідомлялося, що виконавче провадження підлягає закриттю у зв'язку зі смертю боржника - ОСОБА_4 та зняття арешту з автомобіля.

Крім того, позивачем 16.07.2014 року повторно подано заяву до Начальника відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, в якій повідомлялося, що у зв'язку зі смертю боржника - ОСОБА_4 виконавче провадження підлягає закриттю та надано копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 09.11.2013 року, Серія НОМЕР_1.

25.07.2014 року Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

У лютому 2015 року відповідачем було направлено на адресу Київського державного нотаріального архіву та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Астраускас Л.Є. запити про надання копій документів із спадкової справи ОСОБА_6

На вищезазначені запити відповідача Київським державним нотаріальним архівом та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Астраускас Л.Є. надано відповіді, в яких зазначається, що витребувані документи надаються виключно суду, прокуратурі та органам, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органам досудового розслідування у зв'язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов'язковим зазначенням номера справи та відбитком гербової печатки.

Позивач вважає, що відповідачем всупереч вимогам законодавства протягом тривалого часу не вжито жодних дій щодо зняття арешту з майна та не прийнято рішення про закриття виконавчого провадження, а тому звернулася до суду з відповідним позовом.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача по не закінченню виконавчого провадження та не зняттю арешту з майна, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV) (в редакції станом на час відкриття провадження травень 2014 року) Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з підпунктом 1 частини 1 статті 37 Закону № 606-XIV (в редакції станом на липень 2014 року), виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво.

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії Серія НОМЕР_1 виданого 09.11.2013 року, в якій зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, на момент, відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 був вже померлим.

Відповідно до ст. 39 Закону протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану. Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Як убачається з копії виконавчого провадження № 43510932, про смерть ОСОБА_4 державному виконавцю стало відомо 11.07.2014 року, у зв'язку з чим на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 та статті 39 Закону № 606-XIV 25.07.2014 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадженням.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в період з липня 2014 року по лютий 2015 року державний виконавець займався перепискою з нотаріальними органами, проте, не вчинено жодних дій щодо звернення до суду з клопотання про заміну сторони виконавчого провадження та клопотанням про роз'яснення порядку виконання рішення суду, у зв'язку зі смертю боржника.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 606-XIV у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

З аналізу вищезазначених норм права убачається, що позивач у даній справі не є стороною виконавчого провадження, а тому вона не мала права звернутися до суду з заявою про заміну сторони в виконавчому провадженні, проте, таке право є у державного виконавця.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що державний виконавець звертався до Васильківського міськрайонного суду Київської області щодо заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні протягом тривалого часу.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача по не вчиненню виконавчих дій визначених частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» по виконавчому провадженню № 43510932.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області на стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 40 336, 41 грн. на користь Міністерства оборони України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 39 Закону № 606-XIV протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану. Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

З матеріалів справи убачається та не заперечується сторонами, що постанова про поновлення виконавчого провадження відповідачем не приймалася.

Враховуючи, що постанова від 25.07.2014 року про зупинення виконавчого провадження на час вирішення справи не скасована, виконавче провадження не поновлено, отже спірне виконавче провадження є зупиненим, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правові підстави для задоволення позову в частині про зобов'язання відповідача закінчити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області на стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 40 336, 41 грн. на користь Міністерства оборони України - відсутні.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача вчинити дії за наслідками закінчення виконавчого провадження, передбаченого ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», суд звертає увагу на наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Крім того, статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано наслідки завершення виконавчого провадження та визначено, що у разі прийняття рішення судом про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, законом покладено на відповідача обов'язок зняти арешт з майна на підставі судового рішення, що набрало законної сили, що не потребує додаткового судового втручання.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову частково, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

За таких обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 10.08.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Файдюк В.В.

Мєзєнцев Є.І.