Справа № 807/605/16
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2016-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2016 рокум. Ужгород№ 807/605/16

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.

з участю секретаря судового засідання Кубічек Н.І.

за участі сторін:

представника позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 32912,13 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 10 серпня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову у повному обсязі складено 12 серпня 2016 року.

До Закарпатського окружного адміністративного суду звернулася з позовною заявою Державна податкова інспекція у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі по тексту - Позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - Відповідач), якою просить суд: 1. Прийняти позовну заяву до провадження суду; 2. Розглянути справу без участі інспекції; 3. Винести судове рішення, яким стягнути суму податкового боргу з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у розмірі 32912,13 грн., в тому числі пеня в сумі 71,41 грн. по платежу 50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб"; 4. Направити ДПІ у м. Ужгороді ГУ ДФС у Закарпатській області копію постанови суду.

Позов мотивовано тим, що відповідачем по платежу 50 18050400 "Єдиний податок з фізичних осіб" не сплачено податкове зобов'язання на підставі самостійно поданих податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця у розмірі 32912,13 грн. в тому числі пені в сумі 71,41 грн., відтак позивач просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте, одним з пунктів прохальної частини позовної заяви просив розглядати справу без його участі за наявними матеріалами справи (а.с. 6).

Відповідач у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, що передбачені Главою 3 Розділу II КАС України. Заперечення проти позову суду не надано.

Відповідно до статті 47 КАС України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до статті 41 частини 1 КАС України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до статті 128 частини 6 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про розгляд даної справи в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів.

Відповідно до статті 16 пункту 16.1 підпункту 16.1.4 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: 88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ( а.с.а.с. 10-11).

Відповідно до статті 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач самостійно задекларував податкові зобов'язання по єдиному податку шляхом подання до податкової інспекції:

- податкову декларацію від 08 листопада 2014 року платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 26063 грн. (а.с.а.с. 15, 16);

- податкову декларацію від 26 січня 2015 року платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 11438 грн. ( а.с.а.с. 13, 14);

- податкову декларацію від 08 травня 2015 року платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця із задекларованою сумою податку, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 400 грн. ( а.с.а.с. 17, 18).

Відповідно до статті 129 пункту 129.1 підпункту 129.1.1 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У відповідності до вищезазначеної статті відповідачу було проведено нарахування пені по платежу "Єдиний податок з фізичних осіб" у розмірі 71,41 грн., яка залишається ним несплаченою.

Сума заборгованості відповідача у розмірі 32912,13 грн. в тому числі пені в сумі 71,41 грн. підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9) та обліковою карткою платника (а.с. 12).

Відповідно до статті 46 пункту 46.1 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до статті 49 пункту 49.1 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Відповідно до статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.156 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Статтею 14 пунктом 14.1 підпунктом 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Статтею 54 Податкового кодексу України передбачено що, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до статті 57 пункту 57.1 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 56 пункту 56.11 ПК України, не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно статті 59 пункту 59.1 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, позивачем прийнято податкову вимогу форми "Ф" №197-25 від 30.01.2015 року (а.с. 19). Відповідачеві було направлено поштовим зв'язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення вказану податкову вимогу однак така була повернута на адресу позивача з відміткою поштового органу: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 19 (на звороті)).

Відповідно до статті 58 пункту 58.3 ПК України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти т|6даткове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.19 ПК України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 20 пункту 20.1 підпункту 20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 102 пункту 102.4 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Заборгованість відповідача зі сплати податкового боргу по єдиному податку підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою (а.с. 9) та копією облікової картки платника податків (а.с. 12).

Застосоване судом законодавство - використане в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин.

Зважаючи на вказані норми Податкового кодексу України, враховуючи обставини, встановлені судом, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до статті 94 частини 4 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 32912,13 грн. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (88000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму податкового боргу у розмірі 32912,13 (тридцяти двох тисяч дев'ятиста дванадцяти грн. 13 коп.) грн..

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається через Закарпатський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції. У випадках, встановлених статтею 167 частиною 4 цього Кодексу десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

СуддяС.Є. Гаврилко