Справа № 2а-19/07/0539
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2010-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - Трегубенко С.В.
суддя-доповідач - Дяченко С.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2010 року справа №2а-19/07/0539

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 22 травня 2007 року у задоволенні позову прокурора Першотравневого району , діючого в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Першотравневому районі, третя особа - Комишуватська сільська рада Першотравневого району до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з податку з доходів фізичних осіб в сумі 10185,50 грн., відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов'язання громадянина є узгодженим та відповідачем у судовому порядку не було оскаржено. Просить постанову суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

При апеляційному розгляді справи представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, відповідач - заперечував проти задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі, та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Відповідно статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін належним чином повідомлених не є перешкодою для апеляційного розгляду справи.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи встановила наступне:

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкових органів визначені Законом України "Про державну податкову службу в України", а статтею 10 вказаного Закону України визначені функції державних податкових інспекцій , у тому числі, щодо забезпечення обліку платників податків, інших платежів, правильність обчислення і своєчасність надходження податків, платежів.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про систему оподаткування" платники податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і додержання законів про оподаткування відповідно до законів України.

Правила оподаткування доходів фізичних осіб встановлені Законом України від 22.05.2003 № 889-ІУ " Про податок з доходів фізичних осіб (зі змінами та доповненнями), який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Відповідно до п.1.2 ст. 1 цього Закону дохід - сума будь-яких коштів, вартість матеріального і нематеріального майна, інших активів, що мають вартість, у тому числі цінних паперів або деривативів, одержаних платником податку у власність або нарахованих на його користь, чи набутих незаконним шляхом у випадках, визначених підпунктом 4.2.16 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, протягом відповідного звітного податкового періоду з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.03.2005 року державним нотаріусом Першотравневої державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно якого відповідач є спадкоємицею майна свого чоловіка - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, оцінено на суму 78 350,03 грн. та складається з права на земельну частку (пай), яка перебуває у КСП «Приморське» с. Приморське Новоазовського району Донецької області, розміром 5,11 в умовних кадастрових гектарах.; п'яти грошових внесків з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що зберігаються в Дем»янівській філії №5460/08 Першотравневого відділення ВАТ ДОБУ.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи правильно встановив, що відповідач отримав спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) і згідно Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є платником податку. Відповідно до ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості) належать земельні ділянки.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, включається до складу загального річного доходу платника податку і відображається ним у річній податковій декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Подання податкової декларації та сплата податку із зазначеного доходу здійснюються згідно із законодавством.

Як видно з матеріалів справи, в декларації про податок за 2005 рік відповідач зазначив суму доходу в розмірі 94 818,23 грн. в тому числі від отриманого у спадщину земельного паю у розмірі 73 350,03 грн.

Судом встановлено, що податкове забов»язання було нараховане відповідно до частини «в» підпункту 13.2.1. пункту 13.2 статті 13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» № 889-ІV від 22.05.2003 року за ставкою пункту 7.1 статті 7, з урахуванням приписів п.22.3 Закону (на період 2004-2006 роках), в розмірі 13% від вартості обєктів комерційної власності, до яких віднесені корпоративні права, успадковані відповідачем, як особою, незалежно від ступеня споріднення зі спадкодавцем.

Колегія суддів зазначає, що оподаткування доходів, отриманих фізичними особами внаслідок прийняття ними у спадщину коштів, майна, майнових чи немайнових прав, регламентовано ст. 13 Закону України від 22.05.03р. № 889 "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889-1У.

Відповідно п.п. "в" п. 13.1 ст. 13 Закону України від 22 травня 2003 року № 889 - IV "Про податок з доходів фізичних осіб" об'єкти спадщини платника податку поділяються з метою оподаткування на об'єкт комерційної власності, а саме - цінний папір (крім депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката), корпоративне право, власність на об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс, інтелектуальна (промислова) власність або право на отримання доходу за нею.

Згідно підпункту 1.20.4 пункту 1.20 статті 1 Закону "Про податок з доходів фізичних осіб" для цілей цього Закону членами сім'ї фізичної особи є її дружина або чоловік, діти як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка (у тому числі усиновлені), батьки, баба або дід як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, брати чи сестри як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, онуки як фізичної особи, так і її дружини або чоловіка, інші утриманці такої фізичної особи або її опікуни, визнані такими згідно із законом. Членами сім'ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки та батьки її чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти. Інші члени сім'ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

У розумінні статті 13.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» об'єкти спадщини, що поділяються з метою оподаткування на а) об'єкт нерухомого майна і в) об'єкти комерційної власності, а саме: корпоративне право.

Колегія суддів вважає, що оскільки отримана відповідачем земельна ділянка (пай) передана лише в оренду, зокрема, не є часткою у статутному фонді господарської організації та не є комерційною власністю, вона не може бути об'єктом оподаткування і відноситься до об'єктів нерухомого майна, оподаткування якого відбувається за нульовою ставкою, бо ОСОБА_3 є членом сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

З огляду на наведене , колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції законна та обґрунтована і доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів-,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Першотравневого району, діючого в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Першотравневому районі - залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 22 травня 2007 року по адміністративній справі № 2-а-19/07 за позовом прокурора Першотравневого району, діючого в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Першотравневому районі, третя особа - Комишуватська сільська рада Першотравневого району до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з податку з доходів фізичних осіб в сумі 10185,50 грн. - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Дяченко С.П.

Судді: Сіваченко І.В.

Нікулін О.А.