Справа № 806/1104/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2016 року м. Житомир справа № 806/1104/16

категорія 8.2.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання - Коваль О.В.,

представник позивача та відповідач у судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

22 червня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась Бердичівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Бердичівська ОДПІ) із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 4389 грн 25 коп.

У позовній заяві Бердичівська ОДПІ вказала, що ОСОБА_1 є платником податків і зборів та перебуває на обліку у Бердичівській ОДПІ. За відповідачем утворилась заборгованість перед бюджетом у розмірі 4389 грн 25 коп., у тому числі: ввізне мито 932 грн 88 коп., фінансова санкція 233 грн 22 коп., пеня 152 грн 70 коп., податок на додану вартість 2052 грн 33 коп., фінансова санкція 513 грн 08 коп. та пеня 505 грн 04 коп. Просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість перед бюджетом в сумі 4389 грн 25 коп.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.49). 8 серпня 2016 року факсимільним зв'язком надіслав довідку про заборгованість відповідача, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.50).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся.

Суд, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення адміністративного позову з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Бердичівській ОДПІ як платник податків.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Станом на 22 червня 2016 року за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 4389 грн 25 коп., у тому числі: ввізне мито 932 грн 88 коп., фінансова санкція 233 грн 22 коп., пеня 152 грн 70 коп., податок на додану вартість 2052 грн 33 коп., фінансова санкція 513 грн 08 коп. та пеня 505 грн 04 коп.

Судом встановлено, що з 15 червня 2015 року до 17 червня 2015 року на підставі повідомлення від 29 травня 2015 року №9/06-30-17-03-16 та наказу від 29 травня 2015 року №303 посадовими особами Бердичівської ОДПІ проведено документальну невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (а.с.8-9).

За результатами перевірки було складено акт перевірки від 23 червня 2015 року №н8/5/101000000/НОМЕР_1, у якому згідно з висновками перевіряючих встановлено порушення відповідачем податкового законодавства, а саме:

- статті 49, статті 51, частини 2 статті 52, статті 53, статті 57, частини 1 статті 279 Митного кодексу України, внаслідок чого ОСОБА_1 занижено суму ввізного мита, що підлягає сплаті до бюджету на суму 932 грн 88 коп.;

- статті 49, статті 51, частини 2 статті 52, статті 53, статті 57 Митного кодексу України та пункт 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, внаслідок чого ОСОБА_1 занижено суму податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів, що підлягає сплаті до бюджету на суму 3052 грн 33 коп. (а.с.16-20).

Стосовно заборгованості по сплаті ввізного мита.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Під час визначення митної вартості носіїв інформації, які імпортуються, що містять програмне забезпечення для обладнання з обробки даних, ураховується лише вартість носія інформації за умови виділення з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості програмного забезпечення та/або вартості носія. Відомості щодо вартості програмного забезпечення та/або вартості носія повинні базуватися на документально підтверджених даних. При цьому слід ураховувати, що: 1) термін "носій інформації" не стосується інтегральних мікросхем, напівпровідників та інших подібних пристроїв чи виробів, в які інкорпоровані такі інтегральні мікросхеми чи пристрої; 2) термін "програмне забезпечення" не стосується звукових, кіно - та відеозаписів. Проценти, що нараховуються за фінансовими угодами (наприклад, угодою фінансового лізингу), які укладені покупцем і стосуються купівлі імпортованих товарів, не будуть розглядатися як частина митної вартості за умови, що: 1) проценти виділені з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари; 2) положення щодо фінансування укладені у письмовій формі; 3) покупець може продемонструвати, що: а) такі товари фактично продані за ціною, задекларованою як ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; б) процентна ставка не перевищує рівня ставок, які звичайно застосовуються в країні, де і коли таке фінансування було надане. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи було фінансування надане саме продавцем, банком або іншою фізичною чи юридичною особою. Вони також застосовуватимуться, якщо товари оцінюватимуться за методом іншим, ніж метод за ціною договору (контракту). У випадках, встановлених цим Кодексом, митна вартість товарів може бути визначена до перетину товаром митного кордону України.

Частиною 2 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобовязані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, повязані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості та методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначені статтями 53 та 57 Митного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

На підставі акта перевірки від 23 червня 2015 року №н8/5/101000000/НОМЕР_1 за порушення, викладені у пункті 1 висновків до акту перевірки, а саме: статті 49, статті 51, частини 2 статті 52, статті 53, статті 57, частини 1 статті 279 Митного кодексу України, Бердичівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми Р від 5 серпня 2015 року №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем ввізне мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності на суму 1166 грн 10 коп., з яких 932 грн 88 коп. основний платіж та 233 грн 22 коп. штрафні (фінансові) санкції (а.с.23).

Крім того нараховано пеню на суму занижених податкових зобов'язань у сумі 152 грн 70 коп. (а.с.26).

Таким чином станом на 8 серпня 2016 року заборгованість відповідача зі сплати ввізного мита становить 1318 грн 80 коп. (а.с.50).

Стосовно сплати грошових зобовязань з податку на додану вартість.

Пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі акта документальної невиїзної перевірки від 23 червня 2015 року №н8/5/101000000/НОМЕР_1 за порушення, викладені у пункті 2 висновків до акту перевірки, а саме: статті 49, статті 51, частини 2 статті 52, статті 53, статті 57, та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України Бердичівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення форми Р від 5 серпня 2015 року №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності на суму 2565 грн 41 коп., з яких 2052 грн 33 коп. основний платіж та 513 грн 08 коп. штрафні (фінансові) санкції (а.с.24).

Крім того нараховано пеню на суму занижених податкових зобов'язань у сумі 505 грн 04 коп. (а.с.27).

Таким чином станом на 8 серпня 2016 року заборгованість відповідача зі сплати податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами підприємницької діяльності становить 3070 грн 45 коп. (а.с.50).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином станом на 8 серпня 2016 року за відповідачем рахується заборгованість у сумі 4389 грн 25 коп. (а.с.50).

Вказана сума заборгованості відповідачем не оскаржувалась.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Бердичівською ОДПІ відповідно до положень статті 59 Податкового кодексу України на адресу ОСОБА_1 надсилалася податкова вимога від 16 листопада 2015 року №56-23 на суму 4389 грн 25 коп. (а.с.6).

Бердичівською ОДПІ на запит суду надіслано довідку про стан заборгованості, згідно з якою станом на 8 серпня 2016 року загальна сума заборгованості відповідача перед бюджетом складає 4389 грн 25 коп. (а.с.50).

Враховуючи наведене, а також те, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена, суд задовольняє адміністративний позов у повному обсязі.

Керуючись статями 71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету 4389 грн 25 коп. заборгованості перед бюджетом.

Видати або направити копію постанови особам які, беруть участь у справі, та особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи інтереси чи обовязки, за правилами встановленими статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін