Справа № 2а-1804/09/0554
Суддя: Шаптала Н.К.
Дата ухвалення: 2010-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

доповідач 1 інстанції - ОСОБА_1
суддя-доповідач - ОСОБА_2
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2010 року справа №2а-1804/09/0554

20 квітня 2010 року місто Донецьк

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шаптала Н.К.

суддів апеляційного суду:

при секретарі судового засідання: Асєєвій Я.В.

З участю сторін: сторони або їх представники до суду не зявились, про дату, час та місце розгляду справи сторони були належно повідомлені;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2009 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Інспектора ДПС відділення ДАІ м. Шахтарська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди.

Позивач з даною постановою суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, вважав, що судом неповно досліджені обставини по справі та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

07.04.2009 року стосовно позивача ОСОБА_3 Інспектором ДПС відділення ДАІ м. Шахтарська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_4, була винесена постанова № АН 201971 про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., за те, що 07.04.2009 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Фольксваген» з державними номерними знаками АН1395ЕВ проїжджав на 213 кілометрі автодороги «Старобільськ-Донецьк» де швидкість руху обмежена в 40 км/год (дорожній знак 3.29), рухався зі швидкістю 64 км/год, тобто перевищив швидкість руху на 24 км/год, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача і було накладено штраф.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» - учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п. 1.1 п. 1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, дані Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.12.9. Правил Дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 - водієві забороняється: а) перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу; б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; в) перешкоджати іншим транспортним засобам, рухаючись без потреби з дуже малою швидкістю; г) різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на недостовірність показань та законність застосування прибору «Радис-2205», оскільки, вказані доводи спростовуються свідоцтвом про перевірку робочого засобу і вимірювальної техніки (а.с.15).

Крім того, факт скоєння ОСОБА_3 правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: перевищення швидкості руху, на дільниці дороги, де швидкість руху обмежена, підтверджена також поясненнями свідка ОСОБА_5

Відповідно до ст. 256 КупАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи протокол було складено з додержанням наведених вимог ст. 256 КУпАП.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги вимоги ч.2 ст.19 Конституції України, п. 1 ч. 3 ст. 2, ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає, що приймаючи постанову від 07.04.2009 року № АН 201971 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 грн., відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, враховуючи наведені норми законодавства та обставини справи, судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції винесена законно та обґрунтовано, та апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 195, п.1 ч.1 ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2009 року, якою було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Інспектора ДПС відділення ДАІ м. Шахтарська при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, з дня набрання ухвалою законної сили.

Колегія суддів: